Справа № 812/399/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа №812/399/18

адміністративне провадження №К/990/3462/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

25 січня 2023 року скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з вказаною касаційною скаргою.

Згідно із частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.

Касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 КАС України, оскільки скаржником вказано, що ним оскаржуються рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №812/399/18 рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року позов ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» задоволений частково. Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення рішення від 10.01.2018 року № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на вартість безоплатно отриманих ТМЦ та послуг у 2015 році на суму 870 642,31 грн;

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 10.01.2018 року № в частині врахування курсових різниць у 2014 та 2015 році за операціями з позик в іноземній валюті на суму 75 996 006 грн відмовлено.

ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року апеляційну скаргу ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» задоволено. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 10.01.2018 року № в частині врахування курсових різниць у 2014 та 2015 році за операціями з позик в іноземній валюті на суму 75 996 006 грн.

Прийнято нову постанову в цій частині.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 10.01.2018 року № в частині врахування курсових різниць у 2014 та 2015 році за операціями з позик в іноземній валюті на суму 75 996 006 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

З огляду на те, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року в частині задоволених позовних вимог судом апеляційної інстанції не переглядалось, у відповідача відсутнє право на оскарження такого рішення.

За таких обставин скаржнику необхідно уточнити які судові рішення ним оскаржуються.

Також, з урахуванням уточнення рішень, які оскаржуються, відповідачу необхідно уточнити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не обґрунтовано передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 330 КАС України, оскільки скаржник не зазначив вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням його повноважень, визначених статтею 349 КАС України.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання уточненої касаційної скарги з уточненням судових рішень, які оскаржуються, належним зазначенням та обґрунтуванням підстав, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 328 КАС України підстав, та вимог до суду касаційної інстанції з урахуванням його повноважень, визначених статтею 349 КАС України.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх