Справа № 240/41333/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Житомир справа № 240/41333/21

категорія 110010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до Комунального підприємства "Головино-Добробут" про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Головино-Добробут" про застосування заходів реагування.

В обгрунтування позову зазначено, що за результатами проведеної перевірки на дотримання вимог природоохоронного законодавства КП "Головино-Добробут" складено акт, яким зафіксовано порушення, не виконані відповідачем. Стверджує, що адміністративний позов про застосування заходів реагування подається у зв`язку з виявленням порушень, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач до суду надав відзив, в якому зазначив, що заходи по усуненню причин невиконання припису проводяться: підприємством укладено договір на надання послуг у сфері екології, а саме надання послуг по розробці та погодженню документів для тримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для КНС та очисних споруд; також погоджені та отримані Правила приймання стічних вод. Щодо дотримання встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у водний об`єкт повідомляє, що протягом 2021 року скиди були відсутні.

У зв`язку з клопотаннями учасників справи, підготовче засідання відкладалося.

17.02.2022 за результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, які занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено з матеріалів справи, згідно направлення №10 від 10.01.2020 та наказу від 10.01.2020 №5-ОД посадовими особами Інспекції проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища Комунальним підприємством «Головино-Добробут».

За результатами проведеної перевірки складено Акт, яким зафіксовані порушення відповідачем вимог законодавства.

З метою усунення порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, виявлених під час планової перевірки проведеної на Комунальному підприємстві «Головино-Добробут» в період з 14.01.2020 - 17.01.2020 посадовими особами Інспекції внесено припис від 17.01.2020 в якому зазначені порушення з обґрунтуваннями та терміном виконання.

В подальшому згідно направлення №248 від 06.05.2021 та наказу №112-ОД від 06.05.2021 посадовими особами Інспекції проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) з підстав перевірки виконання припису від 17.01.2020.

За результатами проведення Інспекцією позапланової перевірки щодо дотримання Комунальним підприємством «Головино- Добробут» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №211 від 12.05.2021 в якому зафіксовано ряд порушень.

У зв`язку з невиконанням виявлених порушень, зафіксованих в Акті №211 від 12.05.2021, а саме:

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (мулові майданчики, очисні споруди каналізації, каналізаційно - насосні станції,) здійснюються за відсутності на те дозволу;

- не проведено інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відповідачем допущено порушення вимог ст.ст.10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки виявлені порушення несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна екологічна інспекція Поліського округу діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 №252, згідно якого Інспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської Рівненської області

Пунктом 2 розділу ІІ Положення встановлено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами ці органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За змістом ч.ч.6-8 ст.7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно ч.5 ст.4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля.

Застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря врегульовано Законом України "Про охорону атмосферного повітря" від 16.10.1992 р. № 2707-XII (далі - Закон № 2707-ХІІ).

У преамбулі до Закону № 2707-ХІІ зазначено, що атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища.

Згідно ст.5 Закону № 2707-XIІ у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються такі нормативи: нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря; нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел; технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин. Законодавством можуть встановлюватися й інші нормативи в галузі охорони атмосферного повітря.

Порядок розроблення та затвердження нормативів у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Зокрема, для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища: нормативи якості атмосферного повітря; гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів (ч.1 ст.6 Закону № 2707-XIІ).

Також, ч.1 ст.7 Закону № 2707-XI визначено, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря визначені у ст.10 Закону № 2707-XIІ, відповідно до якої вказані суб`єкти, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

За приписами ст.11 Закону № 2707-XIІ для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території.

За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування, у разі перевищення нормативів екологічної безпеки, на відповідній території затверджують відповідно до закону програми оздоровлення атмосферного повітря, здійснюють заходи щодо зменшення забруднення атмосферного повітря.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

При цьому ст.12 Закону № 2707-XI передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі відповідного дозволу.

З матеріалів справи слідує, що під час перевірки позивачем, серед іншого, встановлено здійснення Комунальним підприємством "Головино-Добробут" викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного на те дозволу та не проведено інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, чим порушено вимоги ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Порядок погодження і видачі дозволів встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 302 "Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи".

Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 р. № 317, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.09.2004 р. за № 1102/9701.

Згідно п.13 ст.11 Закону № 2707-ХІІ порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ч.13 ст.11 Закону № 2707-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 302, який встановлює єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п.1 Порядку № 302).

Згідно п.2 Порядку № 302 дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям (а громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Відповідно до п.4 Порядку № 302 для отримання дозволу суб`єкт господарювання, зокрема, проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання.

Методичні вказівки по змісту та оформленню необхідних документів для створення звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, які утворюються на підприємстві з урахуванням технологічного процесу та його особливостей визначені Інструкцією про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 р. № 7, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 р. за № 61/597 (далі - Інструкція № 7).

Згідно пп.1.14.5 п.1.14 Інструкції № 7 стаціонарне джерело забруднення атмосфери - це підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Так, суд зауважує, що необхідність отримання суб`єктом господарювання відповідного дозволу виникає за наявності певних умов: по-перше - це вставання факту, того, що певний об`єкт є джерелом викиду, тобто є об`єктом (підприємством, цехом, агрегатом, установкою, транспортним засобом тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин, а норматив якості атмосферного повітря не відповідає критеріям якості атмосферного повітря, який відображає гранично допустимий максимальний вміст забруднюючих речовин в атмосферному повітрі і при якому відсутній негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; по друге - такий об`єкт має експлуатуватись.

З огляду на вищевстановлене, та те, що відповідачем не спростовано доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття до Комунального підприємства "Головино-Добробут" заходу реагування у вигляді тимчасової заборони у здійсненні викидів в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без наявності дозволу та зобов`язання вчинити дії по недопущенню скидання стічних вод у водний об`єкт з показниками, що не перевищують встановлені нормативи ГДС.

При цьому доцільно зауважити, що заходи, застосування яких вимагає позивач, не є санкціями за своєю правовою природою, мають тимчасовий характер і є заходами реагування у сфері господарської діяльності на виявлені порушення вимог законодавства, дія яких може бути припинена при усуненні таких порушень.

Згідно статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-247, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул. Леха Качинського, 12 А,м.Житомир,10014. Код ) до Комунального підприємства "Головино-Добробут"(вул. Шевченка, 2,с.Головине,Черняхівський район, Житомирська область,12325. Код ) про застосування заходів реагування - задовольнити.

Застосувати заходи реагування до Комунального підприємства "Головино-Добробут" шляхом тимчасової заборони у здійсненні викидів в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (мулові майданчики, чисні споруди каналізації, каналізаційно-насосні станції) без наявності дозволу.

Зобов`язати Комунальне підприємство "Головино-Добробут" вчинити дії по недопущенню скидання стічних вод у водний об`єкт з показниками, що не перевищують встановлені нормативи ГДС.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа