Справа № 140/5320/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

01 лютого 2023 року

м. Київ

справа №140/5320/20

провадження № К/990/1833/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі №140/5320/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Волинський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 13 рішення Міністерства оборони України про відмову старшому сержанту запасу ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини в зоні проведення АТО, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №31від 28.02.2020;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити старшому сержанту запасу ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 у справі №140/5320/20 та прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 03.03.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі №140/5320/20.

Згодом, позивач звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020, просив скасувати це судове рішення та прийняти нове, яким залишити без змін рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2020.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі №140/5320/20.

Не погоджуючись із постановою та ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перевіряючи наявність підстав для касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020, колегія суддів бере до уваги таке.

Вказане судове рішення вже було предметом оскарження у Верховному Суді, адже ухвалою Верховного Суду від 03.03.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі №140/5320/20.

У цьому контексті колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Зазначена норма процесуального закону є імперативною, жодні винятки з неї не передбачені.

Отже, наявність судового рішення, яким суд касаційної інстанції відмовив у відкритті касаційного провадження за попередньо поданою позивачем касаційною скаргою на те саме судове рішення у справі №140/5320/20, унеможливлює повторний розгляд питання про відкриття касаційного провадження у цій справі.

З огляду на вимоги, передбачені пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд робить висновок, що у відкритті касаційного провадження на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 треба відмовити.

Перевіряючи наявність підстав для касаційного оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022, колегія суддів бере до уваги таке.

За приписами статті 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами та однією з підстав такого перегляду є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, основний мотив заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами полягає у посиланні на визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII зі змінами, рішенням Конституційного Суду України від 06.04.2022 №1р/11/2022 (3-192/2020(465/20).

Однак, Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 (розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України. Так, Суд зазначив:

«…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».

Окремо Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просив переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, з огляду на наведений вище висновок, правові підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку були відсутні.

Зважаючи на встановлені Восьмим апеляційним адміністративним судом обставини справи під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, Верховний Суд дійшов висновку, що відмовляючи в задоволенні цієї заяви, суд апеляційної інстанції вірно встановив відсутність підстав для такого задоволення відповідно до вимог статті 361 КАС України, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 у цій справі.

Керуючись пунктами 3, 5 частини першої, частиною другою статті 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі №140/5320/20.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб