Справа № 580/99/23
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року справа № 580/99/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та її перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки;

- зобов`язати відповідача призначити і провести виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019-2021 роки (10846 грн. 37 коп.), відповідно до ст.ст. 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 02.02.2022 (з дня, наступного після дня досягнення пенсійного віку), з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вона є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області. З 06.09.2014 по 15.02.2022 позивачка отримувала пенсію за вислугу років, як працівник освіти на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після досягнення пенсійного віку позивачка за заявою від 15.02.2022 була переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач при переведенні позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії застосував показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 3764 грн. 40 коп. осучаснена (проіндексована) на 1,17% х 1,11% х 1,11% х 1,14%). Позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки у розмірі 10846 грн. 37 коп., однак відповідач листом повідомив позивачку про відсутність підстав для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки. Позивачка вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Ухвалою суду від 05.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що позивачці з 06.09.2014 була призначено пенсію за вислугу років, однак з 13.08.2014 виплату пенсії припинено, у зв`язку з виходом на роботу, яка дає право на цей вид пенсії. Згідно із заявою від 15.02.2022 про перехід на інший вид пенсії, позивачка була переведена з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивачка раніше отримувала пенсію за вислугу років, тому має місце не первинне призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший. При переведенні з одного виду пенсії на інший показник середньої заробітної плати (доходу) застосовується той самий, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тому відповідач вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Позивачці з 06.09.2014 була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

У подальшому, на підстави заяви позивачки від 15.02.2022 вона була переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідач при переведенні позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV для визначення розміру пенсії застосував показник середньої заробітної плати у розмірі 6186 грн. 32 коп. Розрахунок: показник середньої заробітної плати в Україні (з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) в розмірі 3764 грн. 40 коп. збільшений на коефіцієнти 1,17 (з 01.03.2019); 1,11 (з 01.05.2020); 1,11 (з 01.03.2021); 1,14 (з 01.03.2022), що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.07.2022 №3497-3235/С-02/8-2300/22.

У червні 2022 року позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки у розмірі 10846 грн. 37 коп.

Відповідач листом 12.07.2022 №3497-3235/С-02/8-2300/22 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки.

Вважаючи протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, позивачка звернулась до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ст. 52 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Статтею 7 Закону №1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №577/2576/17 та постанові Верховного Суду від 29.11.2022 у справі №560/4589/21.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 вперше була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти з 06.09.2014 на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

У подальшому, на підставі заяви від 15.02.2022 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Таким чином, позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV саме із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

Враховуючи викладене, призначення позивачу пенсії за віком з 11.05.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки є протиправним.

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення ОСОБА_1 з 15.02.2022 пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 02.02.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ