Справа № 280/3594/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Справа № 280/3594/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області (Код , 69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, б. 158- Б), щодо відмови ОСОБА_1 , у призначені пенсії за віком з урахуванням вимог частини 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з 28.01.2022 пенсію за віком з урахуванням вимог частини 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходи) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії за віком, та виплатити пенсію з урахування раніше сплачених сум;

- стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, б. 158-Б) судові витрати, понесені за сплату судового збору у сумі 992, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 29.08.2011 позивачу призначено пенсію за вислугу років як працівнику закладів освіти. В подальшому нарахування пенсії було припинено з 31.08.2011, у зв`язку із працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення такої пенсії. Зазначила, що звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки. Однак, отримала відмову в такому переведенні у зв`язку з тим, що було здійснено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Однак, на думку позивача такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є протиправними, та порушують його соціальні гарантії. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

17 червня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/3594/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін протягом 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву від 04 липня 2022 року за вх. № 25122, у якому, зокрема пояснює, що 29.08.2011 позивачу призначено пенсію за вислугу років, згідно Закону № 1058, яка була обрахована відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказує, що при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший ним правомірно було застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, оскільки відповідно частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показник середньої заробітної плати під час переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Крім того зазначає, що позивач помилково вважає, що їй було заново призначено пенсію за віком, оскільки фактично відбулось переведення позивача з одного виду пенсії на інший в межах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З огляду на таке, у задоволенні позовних вимог просить відмови у повному обсязі.

15 липня 2022 року за вх. № 26568 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій ОСОБА_1 наголошує на такому. При зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу роківу порядку Закону № 1788, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058, має місце саме призначення такої пенсії, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV. Позивач вважає свої вимоги цілком законними, у зв`язку із чим просить їх задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 29.08.2011, як одержувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

28 січня 2022 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на загальних підставах відповідно статті 26, частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2019-2021 роки, з січня 2022 року, тобто з моменту звернення із заявою про призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 04.04.2022 № 3079-3178/П-02/8-0800/22 повідомило про те, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовується виключно при призначенні пенсії та залишаються під час переведення з виду на вид, а тому оскільки позивачу 29.08.2011 вже була призначена пенсія за вислугу років, для застосування показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відсутні підстави.

Не погодившись з діями відповідача щодо обчислення розміру пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV).

Частиною 1 статті 2 Закону № 1058-IV перший рівень у системі пенсійного забезпечення в Україні складає солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до приписів частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вказані норми свідчать, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Натомість за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулася вперше, подавши 28.01.2022 заяву про призначення пенсії за віком згідно зі статті 26 Закону № 1058-IV, що не заперечується жодною із сторін.

Оскільки за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулась вперше у січні 2022 року, тому відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин положення частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно пункту 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції на час призначення позивачці пенсії за вислугу років), пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV.

Такий правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 11.07.2019 у справі № 264/6292/16-а, від 17.01.2020 у справі № 591/5266/16-а та від 19.01.2022 у справі № 528/639/17.

Крім того, суд звертає увагу на те, що статтею 9 Закону № 1058-IV взагалі не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, частина 3 стаття 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а тому посилання відповідача на те, що у даній справі мало місце саме переведення з одного виду пенсії на інший є безпідставними.

До того ж, застосування відповідачем до даного спору приписів статті 144 Закону № 1058-IV є помилковими, оскільки зазначеною нормою Закону передбачено умови призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, а саме артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, а в даному випадку позивачу була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти, умови призначення якої передбачені пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Отже, враховуючи вищевикладені норми законодавства, а також, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд вважає, що відповідач при відповідному зверненні позивача мав здійснити перерахунок пенсії позивачу з дотриманням вимог статей 27, 40 Закону № 1058-IV, в тому числі застосувавши показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, замість безпідставно застосованого відповідачем показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Враховуючи те, що до звернення позивача із заявою від 28.01.2022 їй була призначена пенсія за вислугу років, на підставі приписів Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Законом № 1058-IV, суд приходить до висновку, що дії відповідача, які полягають у призначенні позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки є протиправними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В той же час не підлягає задоволенню позовна вимога в частині "призначення пенсії", адже суд звертає увагу, що позивач вже отримує пенсію за віком, та з обчисленням якої позивач не погоджується. Отже, даним рішенням позивачу не присуджується виплата пенсії, а відновлюється порушене право позивача на її правильний обрахунок.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією П123/11185354/1 від 11.04.2022.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158 - Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незастосування при перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2020, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з 28 січня 2022 року із урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2020, 2021 роки.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 01 лютого 2023 року.

Суддя Сацький Р.В.