Справа № 580/30/23
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року справа № 580/30/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Кучеренко І.О.,

представника позивача Шишкіна О.Д. (за довіреністю),

відповідача Недоступа Д.М. (особисто),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Азот» до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного акціонерного товариства «Азот» (далі - позивач) до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 01.12.2022 у ВП №70449543.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми. Враховуючи, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови та на момент звернення до суду з даним позовом, приватним виконавцем не стягнуто в примусовому порядку суму заборгованості за виконавчим документом, відповідно, не можливо встановити розмір винагороди, який визначається у відсотковому співвідношенні до стягнутої суми.

Ухвалою суду від 25.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених вище.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, щодо його задоволення заперечив, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що постанова про стягнення основної винагороди виноситься при відкритті виконавчого провадження, отже стягнення з боржника основної винагороди під час відкриття виконавчого провадження є обов`язком приватного виконавця. Відповідач вважає, що оскільки постанова про стягнення основної винагороди виноситься в силу закону, разом із постановою про відкриття виконавчого провадження, у приватного виконавця є обов`язок, а не право, винести таку постанову саме під час відкриття виконавчого провадження в розмірі 10% суми, що підлягає стягненню, а не суми, яка фактично стягнута.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача особисто, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 01.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №70449543 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.11.2022 №17-14-01/1494 (925/126/21) про стягнення з приватного акціонерного товариства «АЗОТ» на користь публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» 154 712 671 грн. 22 коп. - інфляційних втрат, 82 700 952 грн. 88 коп. - 3% річних та 794 500 грн. - судового збору грн., а всього 238 208 124 грн. 10 грн.

Цього ж дня 01.12.2022 приватним виконавцем Недоступом Д.М. у межах виконавчого провадження №70449543 також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 23 820 812 грн. 41 коп.

Не погоджуючись із постановою про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 5 ст. 26 Закону №1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції №512/5), вона розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону. Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини (пункт 1, 3 Інструкції № 512/5).

Згідно ч. 1 та 2 статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набув чинності 28.08.2018 року).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Судом встановлено, що 01.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №70449543 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.11.2022 №17-14-01/1494 (925/126/21) про стягнення з приватного акціонерного товариства «АЗОТ» на користь публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» 154 712 671 грн. 22 коп. - інфляційних втрат, 82 700 952 грн. 88 коп. - 3% річних та 794 500 грн. - судового збору грн., а всього 238 208 124 грн. 10 грн.

Цього ж дня 01.12.2022 приватним виконавцем Недоступом Д.М. у межах виконавчого провадження №70449543 також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у сумі 23 820 812 грн. 41 коп.

Згідно положень ч. ч. 1-7 ст. 31 Закону №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 200/13920/19-а.

Судом встановлено, що станом на час відкриття виконавчого провадження №70449543 відомості про повне виконання боржником - ПАТ «Азот» рішення господарського суду Черкаської області у справі №925/126/21 у добровільному порядку у приватного виконавця були відсутні, тому приватним виконавцем правомірно одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Загальна сума заборгованості за виконавчим документом становить 238 208 124 грн. 10 грн., тому сума винагороди приватного виконавця у даному випадку має становити 23 820 812 грн. 41 коп., що відповідає сумі, яка зазначена в оскарженій постанові, тому суд вважає її правомірною і такою, що не підлягає до скасування.

Необхідно зазначити, що згідно ч. 5 ст. 31 Закону №1403-VIII якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Отже, сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесену одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута з боржника за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа повністю.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ