Справа № 260/327/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/327/20 пров. № А/857/13579/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.

за участі секретаря судового засідання Лутчин Н.М.,

представника позивача: Ковач І.В.

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі № 260/327/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державна казначейська служба України про стягнення коштів,

суддя в 1-й інстанції Луцович М.М.,

час ухвалення рішення 14 год. 22 хв.

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 18.08.2022,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області, де позивачем зазначено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Державну казначейську службу України про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 429 516,10 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року №0740/753/18, що набрало законної сили, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 193 858,00 грн. та пеню в сумі 134 58,35 грн., нараховану на суму такої заборгованості - рішення суду виконано 08.01.2020 року. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року №807/532/18, що набрало законної сили, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 112 3330,00 грн. та пеню в сумі 1048328,95 грн., нараховану на суму такої заборгованості - рішення суду виконано 14.01.2020 року. На думку позивача, підставою щодо нарахування розміру пені є несвоєчасне відшкодування бюджетної заборгованості.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від суду від 15 серпня 2022 року у справі № 260/327/20 Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694), де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Панаса Мирного, 2А, ), Державна казначейська служба України (м. Київ 01601, вул. Бастіонна, 6, ) про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 429 516, 10 (чотириста двадцять дев`ять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 10 копійок) грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4295,17 (чотири тисячі двісті дев`яносто п`ять гривень 17 коп.) грн..

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями в частині задоволення позовних вимог податковий орган подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, а також неврахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, просить скасувати такі рішення та ухвалити нове про відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції під час вирішення питання наявності правових підстав до стягнення на користь позивача пені за порушення строків відшкодування ПДВ не встановлено дату, з якої у позивача виникло право на отримання такого бюджетного відшкодування, та, відповідно, і початку перебігу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, що призвело до ухвалення оскаржуваних рішень з порушенням статей 102 та 200 Податкового кодексу України (далі- ПК України).

Також скаржник наголошує, що згідно розрахунків наведених в оскаржуваних рішеннях судів попередніх інстанцій, строк звернення до суду сплинув за всіма періодами, за які позивачем було заявлено бюджетне відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року №0740/753/18 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління ДФС у Закарпатській області про стягнення коштів, задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 193 858 грн. (сто дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім гривень) та пеню в розмірі 134 058,35 грн. (сто тридцять чотири тисячі п`ятдесят вісім гривен тридцять п`ять копійок).

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року №0740/753/18 набрало законної сили 08.11.2019 року.

Вказане судове рішення від 24.07.2019 року №0740/753/18 виконано 08.01.2020 року, та зазначена сума відшкодована позивачу у повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позивача (а.с. 6-7).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року №807/532/18 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівського управління державної казначейської служби України Закарпатської області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області, про стягнення коштів з Державного бюджету України - задоволено частково.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року №807/532/18 стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 123 330,00 грн. (один мільйон сто двадцять три тисячі триста тридцять гривень 00 коп.) та пеню в розмірі 1048328,95 грн. (один мільйон сорок вісім тисяч триста двадцять вісім гривень 95 коп.).

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року №807/532/18 набрало законної сили 07.11.2019 року.

Вказане судове рішення від 26.06.2019 року №807/532/18 виконано 14.01.2020 року, та зазначена сума відшкодована позивачу у повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позивача (а.с. 6-7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки бюджетне відшкодування з податку на додану вартість здійснено із запізненням, підлягає стягненню пеня, нарахована починаючи з дня, наступного за останнім днем нарахування пені, визначених судом по момент погашенням заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а саме: на суму бюджетної заборгованості 193 858,00 грн. за період з 01.07.2018 року по 08.01.2020 року включно - 60 349,85 грн.; на суму бюджетної заборгованості 1123330,00 грн. за період з 06.06.2018 року по 14.01.2020 року включно - 369166,25 грн..

Суд першої інстанції вважав обґрунтованим та правильним, здійснений позивачем, розрахунок пені в загальному розмірі 429 516,10 грн., оскільки такий проведений відповідно до положень п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній станом на час узгодження заборгованості бюджету) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п.200.11 ст.200 ПК України).

Згідно із п.200.12 ст.200 ПК України орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 ст.200 ПК України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (пункт 200.15 статті 200 ПК України).

Відповідно до абзацу 3 пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України.

В свою чергу позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів. При цьому початок перебігу вказано строку має розпочинатись з дати виникнення бюджетної заборгованості з відшкодуванню ПДВ (що є також датою початку строку для нарахування пені, оскільки вимоги щодо відшкодування пені нерозривно пов`язані із фактом існування заборгованості бюджету), і такою датою є наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України.

21 грудня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покрашення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності 1 січня 2017 року. Вказаним законом змінено порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС у вказаному Реєстрі інформації про її узгодження.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (підпункт «ґ»). У випадках, передбачених підпунктом «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Відповідно до підпункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Вказані зміни законодавства привели до формування різної судової практики щодо повернення бюджетної заборгованості.

Колегія суддів звертає увагу на ці обставини, оскільки як засвідчують матеріали справи, а саме копії долучених судових рішень, на виконання яких позивачеві було здійснено повернення бюджетної заборгованості і нараховано розмір пені, останні містять інформацію про початок відліку дати виникнення бюджетної заборгованості з відшкодуванню ПДВ (що є також датою початку строку для нарахування пені).

Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні і представник ФОП ОСОБА_1 адвокат Ковач І.В., зазначаючи , що вказані судові рішення у справі № 807/532/18, у справі № 0740/753/18 підтверджують початок відліку дати виникнення бюджетної заборгованості з відшкодуванню ПДВ.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року у справі № 807/532/18, що набрало чинності, стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 123 330,00 грн. (один мільйон сто двадцять три тисячі триста тридцять гривень 00 коп.) та пеню в розмірі 1 048 328,95 грн. (один мільйон сорок вісім тисяч триста двадцять вісім гривень 95 коп.).

Мотивувальна частина вказаного судового рішення містить наступну інформацію: «…заявлені до відшкодування суми в розмірі 280757,00 грн. за грудень 2011 року, 240672,00 грн. за липень 2012 року, 205995,00 грн. за березень 2013 року та 395906,00 грн. за липень 2013 року є розміром бюджетної заборгованості… Керуючись п. 56.18 ст. 56 ПКУ суд приходить до висновку, що суми задекларованого позивачем ПДВ за деклараціями за грудень 2011 року, липень 2012 року, березень 2013 року, липень 2013 року набули статусу узгоджених сум з дати підтвердження сум бюджетного відшкодування актами перевірок та набрання законної сили відповідним судовими рішеннями, які припадають на 2015 рік. Статусу бюджетної заборгованості вказані суми набули на наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного п. 200.15 ст. 200 ПК України, отож з саме з вказаної дати позивач набув право на нарахування пені до закінчення строку 1095 днів з дня виникнення заборгованості. З долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що дата виникнення боргу - 08.06.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 року у справі №130257/12/9104 (№2а-0770/2042/12)), строк нарахування - 1087 календарних днів, дата виникнення боргу - 10.02.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року у справі №145/13/876 (№2а-0770/3165/12)), строк нарахування -1205 днів, дата виникнення боргу - 17.03.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року у справі №12744/13/876 (№807/2797/13-а), строк нарахування - 1171 календарний день, дата виникнення боргу - 19.03.2013 року (акт від 18.10.2013 року №710/1703/ документальної позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2013 року, що виникло в результаті декларування від`ємного значення за червень 2013 року), дата виникнення боргу - 18.03.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 року у справі №876/957/14 (№807/4328/13-а), строк нарахування - 1205 календарних днів…».

Вказані обставини підтверджують про те, що нарахування розміру пені на суму бюджетної заборгованості 1 123 330,00 грн. за період з 06.06.2018 року по 14.01.2020 року включно у розмірі 369 166,25 грн. є безпідставним та нарахованим повторно після закінчення встановленого законом терміну.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року у справі № 0740/753/18, що набрало чинності стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 193 858 грн. (сто дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім гривень) та пеню в розмірі 134 058,35 грн. (сто тридцять чотири тисячі п`ятдесят вісім гривен тридцять п`ять копійок). У мотивувальній частині вказаного судового рішення зазначено: «…Таким чином, перебіг строку нарахування пені починається з 30.10.2015 року (день, наступний за граничним днем бюджетного відшкодування. Враховуючи вказане, підлягає стягненню пеня в сумі 112786,33 грн., нарахована на суму бюджетного відшкодування 159934 грн. за період з 30.10.2015 року по 30.06.2018 року включно…».

Вказані обставини підтверджують про те, що нарахування розміру пені на суму бюджетної заборгованості 193 858,00 грн. за період з 01.07.2018 року по 08.01.2020 року у розмірі 60 349,85 грн. є безпідставним та нарахованим повторно після закінчення встановленого законом терміну.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі, яке підлягає скасуванню.

Суд також звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі № 260/327/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державна казначейська служба України про стягнення коштів - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 02 лютого 2023 року