Справа № 200/5003/22
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Справа№200/5003/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області та просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 10.06.2022 р. №15 ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за вислугу років на підставі п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 16.03.2005 року по 29.03.2006 року на посаді гірничий робітний 3 розряду підземний, учень гірничого робітника очисного забою підземного, гірничого очисного забою 5 розряду підземного на дільниці №1, за Списком 1 розділу 1 підрозділу 1.1а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р. в ПАТ «Укрвуглебуд»; з 10.04.2006 року по 18.04.2010 року за професією гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля, за Списком1 розділ 1 підрозділ 1 КП1.1а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003р., з 19.04.2010 року по 28.02.2011 року за професією майстер гірничий дільниці з видовбування вугілля, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 КП1.1б, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р.; з 01.03.2011 року по 01.11.2014 року за професією гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля, за Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 КП1.1а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003р. у ТОВ «Краснолиманське»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 03.06.2022 року;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 24.06.2022 року №15 ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах №2030 від 03.06.2022 року та 2099 від 17.06.2022 року на підставі ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішеннями відповідачів в призначенні пенсії було відмовлено через відсутність необхідного підземного стажу. До пільгового та страхового стажу не зараховано певні періоди роботи. Позивач вважає такі дії протиправними і такими, що порушують принципи рівності та гарантування прав і законних інтересів громадянина, об`єктивності та неупередженості суб`єкта владних повноважень у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зокрема зазначено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою від 17.06.2022 про призначення пенсії за віком. За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 23 роки 02 місяці 05 днів, пільговий стаж складає 10 років 06 місяці 23 дні. Аналіз наданих документів показує, що період проходження служби з 20.04.2000 року по 15.11.2001 року, оскільки в наказі на звільнення місяць дописаний іншими чорнилами; до підрахунку пільгового стажу не враховано період роботи згідно довідки №351-к від 29.10.2015 року, оскільки пільгові періоди роботи не розділені згідно вказаних в довідці професій, відсутні накази про результати атестації.; до підрахунку пільгового стажу не враховано період роботи згідно довідки №167-168 від 24.06.2021 року, оскільки існують розбіжності у професіях із довідками про спуски в шахту з повним підземним робочим днем. Вважає, що Рішення №15 від 24.06.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 ст. 114 Закону 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу підтвердженого прийнято в установленому законодавством порядку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено воєнний стан в Україні з 5 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року терміном на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах №2030 від 03.06.2022 року та 2099 від 17.06.2022 року на підставі ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішеннями Головних управлінь Пенсійного фонду України у Волинській області від 10.06.2022 р. №15 та у Полтавській області від 24.06.2022 року №15 в призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного підземного стажу. Також зазначено, що за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений до вимог чинного законодавства, становить 23 роки 2 місяці 5 днів, підземний стаж складає 10 років 6 місяців 23 дні.

До підземного стражу не враховані періоди роботи: згідно довідки №351-к від 29.10.2015, оскільки пільгові періоди роботи не розділені згідно вказаними у довідці професіям; згідно довідок №№167, 168 від 24.06.2021 р., так як існують розбіжності у професії із довідками №№291, 293 від 02.11.2021р. про спуски в шахту з повним робочим днем.

Розрахунку стажу позивача до суду надано не було.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , (в частині спірних періодів), позивач:

- 16.03.2005р. прийнятий гірничим робітником 3 розряду з повним робочим днем в

шахті до ВАТ «Укруглестрой»;

- 16.05.2005 року переведений учнем гірничого робітника очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті на дільницю №1;

- 12.08.2005 року переведений гірничим робітником очисного забою 4 розряду

підземним з повним робочим днем в шахті на дільницю №1;

- 29.03.2006 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 10.04.2006 року прийнятий гірничим працівником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті до ТОВ «Краснолиманське»;

- 02.10.2006 року переведений гірничим працівником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

- 19.04.2010 року переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті;

- 01.03.2011 року переведений гірничим робітником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- 01.11.2014 року звільнений за згодою сторін на підставі п.1.ч.1. ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки №351-к від 29.10.2015р., яка видана ПАТ «Укрвуглебуд», Позивач працював з 16.03.2005р. по 29.03.2006р. на посаді гірничий робітний 3 розряду підземний, учень гірничого робітника очисного забою підземного, гірничого очисного забою 5 розряду підземного на дільниці №1, які передбачені Списком 1 розділу 1 підрозділу 1.1а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р.

Згідно довідки №167 від 24.06.2021 р., виданої ТОВ «Краснолиманське» позивач працював на підприємстві: з 10.04.2006 року по 18.04.2010 року за професією гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля, що передбачена Списком1 розділ 1 підрозділ 1 КП1.1а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003р. Тобто Позивачеві Відповідачем не зараховано до пільгового страхового стажу 4 роки 00 місяців 8 днів. З 19.04.2010 по 28.02.2011р. за професією майстер гірничий дільниці з видовбування вугілля, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 КП1.1б, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003р. Тобто Позивачеві

Згідно довідки №168 від 24.06.2021 р., виданої ТОВ «Краснолиманське» позивач працював на підприємстві: з 01.03.2011 р. по 01.11.2014 року за професією гірник очисного забою дільниці з видобування вугілля, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 КП1.1а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р.

У відповідності до Індивідуальних відомості про застраховану особу з Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК -5) від 20.06.2022 р. ОСОБА_1 періоди з 16.03.2005р. по 29.03.2006р.; з 10.04.2006 року по 18.04.2010 року з 19.04.2010 по 28.02.2011р.; 01.03.2011 р. по 01.11.2014 року мають код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013А1» та «ЗПЗ014А2».

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Згідно п. 2 Розділу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом та було вказано вище, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , (в частині спірних періодів), позивач:

- 16.03.2005р. прийнятий гірничим робітником 3 розряду з повним робочим днем в

шахті до ВАТ «Укруглестрой»;

- 16.05.2005 року переведений учнем гірничого робітника очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті на дільницю №1;

- 12.08.2005 року переведений гірничим робітником очисного забою 4 розряду

підземним з повним робочим днем в шахті на дільницю №1;

- 29.03.2006 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 10.04.2006 року прийнятий гірничим працівником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті до ТОВ «Краснолиманське»;

- 02.10.2006 року переведений гірничим працівником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

- 19.04.2010 року переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті;

- 01.03.2011 року переведений гірничим робітником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- 01.11.2014 року звільнений за згодою сторін на підставі п.1.ч.1. ст. 36 КЗпП України.

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначених періодів в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Поряд з цим, згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) на ОСОБА_1 зокрема, зазначено, що страхові внески вносилися з відомостями по спеціальному стажу, що підтверджує право позивача на включення спірних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (код підстави для обліку спец стажу ЗПЗ013А1» та «ЗПЗ014А2).

Таким чином періоди роботи з 16.03.2005 року по 29.03.2006 року; з 10.04.2006 року по 18.04.2010 року; з 19.04.2010 року по 28.02.2011 року; з 01.03.2011 року по 01.11.2014 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком 1.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи наявність рішень відповідачів про відмову в призначенні пенсії, суд вважає ефективним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 10.06.2022 р. №15 ОСОБА_2 та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 24.06.2022 року №15 ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

«Ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію є формою втручання у дискреційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 03.06.2022 року з зарахуванням до пільгового стажу за Списком 1 періоди роботи з 16.03.2005 року по 29.03.2006 року; з 10.04.2006 року по 18.04.2010 року; з 19.04.2010 року по 28.02.2011 року; з 01.03.2011 року по 01.11.2014 року.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66), Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області (, 43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 10.06.2022 р. №15 ОСОБА_2 .

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 24.06.2022 року №15 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 03.06.2022 року з зарахуванням до пільгового стажу за Списком 1 періоди роботи з 16.03.2005 року по 29.03.2006 року; з 10.04.2006 року по 18.04.2010 року; з 19.04.2010 року по 28.02.2011 року; з 01.03.2011 року по 01.11.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд».

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна