Справа № 400/1669/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/1669/21
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Яковлєва О. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Дяченка Олексія Володимировича на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018, включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018, включно, в сумі 42 600,15 грн. із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, включно, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Також позивач просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що при проходженні військової служби з 01.04.2017 по 02.10.2020 йому не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, попри те, що наведене передбачено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Заявляючи вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018, позивач, покликаючись на постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078), вважає, що базовим місяцем при її розрахунку повинен бути січень 2008 року, оскільки на законодачому рівні посадові оклади військовослужбовців були підвищені з 01.01.2008 та до 01.03.2018 підвищення не відбувалось.

За розрахунками представника позивача, загальна сума заборгованості з виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 складає 42 600,15 грн.

Обгрунтовуючи обов`язок Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, позивач зазначає про порушення, останньою, вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, а саме: непроводення виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення в сумі 4 258,75 грн. в місяць.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018.

Також суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 включно з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податків з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими т особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 включно і таке право передбачене Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Щодо визначення базового місяця та виплати індексації за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 42600,15 грн. суд першої інстанції указував, що повноваження щодо визначення базового місяця та здійснення розрахунку індексації грошового забезпечення покладається на відповідача. Суд при вирішенні даного спору не може підміняти собою орган, на який покладено обов`язок щодо нарахування та виплати індексації.

Поряд з цим, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог щодо періоду виплати індексації з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, дійшов висновку, що саме на роботодавця, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити працівнику індексацію грошового забезпечення.

Так, на думку суду, відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078, до визначеної (згідно абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку №1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

Останнє, на чому зупинив увагу суд першої інстанції це відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, позаяк частиною 1 статті 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у визначенні базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації (січень 2008 року), а також в частині відмови у виплаті щомісячної фіксованої індексації за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, включно, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 його оскаржив.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про дискреційність повноважень відповідача щодо визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів за відповідний період, скаржик спирається на усталені висновки Верховного Суду, які свідчать про те, що базовий місяць для індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). До того ж, скаржник акцентує увагу на тому, що Верховний Суд сформував позицію щодо визначення базового місяця для розрахунку індексації за спірний період з 01.04.2017 по 28.02.2018, визначивши базовим місяцем січень 2008 року.

Вважаючи, що ОСОБА_1 має право на отримання щомісячної фіксованої індексації за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, скаржник керується вимогами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Скаржник пояснює, що з 01.03.2018 грошовий дохід ОСОБА_1 не збільшився, а тому за змістом наведених норм, він набуває право на щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 02.10.2020.

Військова частина НОМЕР_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необгрунтованою та безпідставною, а тому просить залишити її без задоволення.

Доводи відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції щодо спірних питань, викладених в апеляційній скарзі.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.04.2017 по 02.10.2020 у Військовій частині НОМЕР_1 .

Так, у період проходження ним військової служби, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 не здійснювались. За період з 01.03.2018 по листопад 2018 року також не здійснювались нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, такі нарахування та виплати почалися з грудня 2018 року по 02.10.2020.

Так, у сумі 71,08 грн. (період грудень 2018 року лютий 2019 року), у сумі 134,47 грн. (період березень 2019 року червень 2019 року), у сумі 206,72 грн. (період з липня 2019 року по листопад 2019 року), у сумі 216,51 грн. (період з грудня 2019 року по червень 2020 року), у сумі 226,29 грн. (період з липня 2020 року по вересень 2020 року), у сумі 289,36 грн. (за жовтень 2020 року).

10.12.2020 ОСОБА_1 надіслав на адресу Військової частини НОМЕР_1 заяву з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.

Однак, у визначений законодавством термін відповідь надана не була.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового її задоволення, з огляду на таке.

Так, розглядаючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів розділяє їх на дві частини, перша частина стосується періоду виплати індексації грошового забезпечення з 01.04.2017 по 28.02.2018 включно із застосування базового місяця для її розрахунку січень 2008 року, а друга з 01.03.2018 по 02.10.2020 включно стосується виплати щомісячної фіксованої суми індексації.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, 26 січня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі №400/1118/21, де висловив свою правову позицію щодо правильності визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з 27.07.2017 по 28.02.2018.

У цій справі Верховний Суд змінив постанову суду апеляційної інстанції та зобов`язав нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по 28.02.2018, включно, із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць).

Висновками для прийняття такого рішення слугувало наступне.

З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 (далі - Закон №1282-ХІІ) убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Як відзначив Верховний Суд, аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Досліджуючи обставини, в якому місяці відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців, суд касаційної інстанції звернувся до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було затверджено підвищені схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 указаної Постанови, вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.

Наведена постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку, що, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 27.07.2017 по 28.02.2018.

Колегія суддів вважає, що наведене судове рішення ухвалено судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах, адже подібними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Також у постанові від 29.11.2021 (справа №120/313/20-а) Верховний Суд зауважив, що є помилковим висновок суду апеляційної інстанції про те, що зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з одночасним визначенням базового місяця для цієї індексації є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свй розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

За таких умов, доводи представника ОСОБА_1 , що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 є обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, у відповідній частині, не відповідає усталеній практиці Верховного Суду.

Переходячи до іншої частини апеляційної скарги, яка стосується нарахування та виплати індексації у фіксованому розмірі за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, колегія суддів виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017, в редакції від 24.02.2018 р, яка набрала чинності з 01.03.2018, змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

Відповідно до ч. 2 п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 №260, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Таким чином, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, отже, у позивача виникає право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що Військова частина НОМЕР_1 правомірно не проводила нарахування та виплату, на користь позивача, індексації грошового забезпечення з квітня 2018 року по листопад 2018 року (включно).

Водночас, як вбачається з наданого позивачем розрахунку індексації грошового забезпечення, з грудня 2018 року по 02 жовтня 2020 року відповідачем нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовця у фіксованому розмірі була предметом розгляду у справі №520/4061/21, яка перебувала на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Так, за результатами її розгляду суд касаційної інстанції ухвалив постанову від 15.06.2022, в якій погодився з аргументами суду апеляційної інстанції, що позивач не має права на виплату індексації у фіксованому розмірі за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2019 року.

Крім того, Верховний Суд указав, що позовні вимоги стосовно застосування щомісячної фіксованої індексації грунтуються на положеннях Порядку №1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Так, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».

Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078, однак, лише в редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позову щодо нарахування та виплати індексації у фіксованому розмірі за період з 01.03.2018 по 02.10.2020, але мотиви з яких виходив суд першої інстанції є помилковими та суд апеляційної інстанції з ними не погоджується.

За таких умов, право позивача на отримання індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 02.10.2020 не є порушеним, а тому захисту не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому наявні підстави для її часткового задоволення, скасування судового рішення в частині відмови у встановленні базового місяця - січень 2008 року при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 та прийняття нового рішення у цій частині про задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково є неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права у межах спірних правовідносин є неправильне тлумачення закону.

Перерозподіл судових витрат, відповідно вимог ст.139 КАС України, не передбачений, оскільки особа, на користь якої винесено рішення звільнена від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Дяченка Олексія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року в частині відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації січень 2008 року скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя О. В. Яковлєв

Повне судове рішення складено 02.02.2023.