Справа № 600/5572/21-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 600/5572/21-а

адміністративне провадження № К/990/15766/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №600/5572/21-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернівецькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 (головуючий суддя Мацький Є.М., судді: Сушко О.О., Залімський І. Г.),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.03.2022 позов задоволено.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.03.2022 у справі №600/5572/21-а.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Чернівецькій області 20.06.2022, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04.07.2022 відкрито касаційне провадження у справі №600/5572/21-а та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 31.01.2023 закінчено підготовку цієї справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказує, що суд апеляційної інстанції формально поставився до доказів, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі. Як наголошує скаржник, строк звернення до суду апеляційної інстанції пропущено з поважних причин, об`єктивні обставини не повинні обмежувати права учасників судового процесу. Просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає касаційному розгляду справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. З цим конституційним положенням кореспондують норми статті 13 КАС України і статті 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом із тим, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина друга статті 44 КАС України).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга від Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.03.2022 у справі №600/5572/21-а вперше надійшла до суду апеляційної інстанції 07.04.2022

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, а скаржнику запропоновано надати оригінал документу про сплату судового збору.

14.04.2022 на адресу суду надійшла заява про продовження процесуального строку на усунення недоліків з підстав відсутності коштів та введення воєнного стану.

Проте, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2022 апеляційну скаргу було повернуто з підстав несплати судового збору, а у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги доставлено до електронного кабінету заявника 20.04.2022.

Вдруге з апеляційною скаргою Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось 06.05.2022 з платіжним дорученням (№856 від 28.04.2022) та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою вказані Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області у клопотанні про поновлення строку визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

На виконання вимог ухвали суду, відповідачем 26.05.2022 подано заяву про усунення недоліків, у якій зазначено, що відповідачем в найкоротший строк усунуто недоліки, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, до клопотання додано копії службової записки та виписок з рахунку. Крім того скаржник просить зауважити, що із запровадженням в Україні воєнного стану відбулось переорієнтування бюджету країни на військові цілі та здійснення інших соціальних видатків, спрямованих на підтримку життєдіяльності населення, а здійснення інших видатків було тимчасово призупинено. Також відповідач просить взяти до уваги рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022.

Проте, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі. Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 та не наведено об`єктивних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Так, частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд також має враховувати період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу; чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усі можливі та залежні від неї дії у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, прийнятих Радою суддів України від 02.03.2022, судам рекомендовано продовжити процесуально строки до закінчення воєнного стану в Україні.

Проте в подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, та триває на даний час. Водночас продовження процесуальних строків до його закінчення спричинить порушення стабільності суспільних відносин, адже унеможливить, зокрема, набрання законної сили судовими рішеннями.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Верховний Суд наголошує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

У цій справі скаржник зазначає, що не міг звернутись до суду з апеляційною скаргою у строки, встановлені статтею 295 КАС України, оскільки з 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, у Головного управління ДПС у Чернівецькій області виникли труднощі в частині виділення асигнувань на сплату судового збору у період з 07.04.2022 до 28.04.2022. Відповідні докази були долучені до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, справа №600/5572/21-а розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а копію оскаржуваного рішення скаржник вказує, що отримав лише 14.03.2022.

Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 №475/97.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Невиконання судом апеляційної інстанції своїх законодавчо закріплених обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження посилався на неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою вдруге, оскільки скаржником не було виконано вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 та не було усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме: не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Зробивши вказаний висновок, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що первісна апеляційна скарга повернута скаржнику ухвалою від 19.04.2022 у зв`язку із несплатою судового збору. До того ж повернення апеляційної скарги не позбавляло право скаржника, у відповідності до вимог статті 169 КАС України, на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористався скаржник, звернувшись вдруге з апеляційною скаргою в найкоротший термін після повернення апеляційної скарги.

Вдруге апеляційна скарга подана відповідачем у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги з платіжним дорученням про сплату судового збору, що є свідченням того, що відповідач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що як при первинному зверненні з апеляційною скаргою, так і при зверненні вдруге, в діях відповідача убачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про неповажність причин пропуску строку звернення скаржника з апеляційною скаргою вдруге 06.05.2022 є передчасним, що свідчить про відсутність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Одночасно, Верховний Суд зазначає, що оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України (форма та зміст), дотримання строків апеляційного оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника, що підтверджується сукупністю послідовних та регулярних дій спрямованих на реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвали від 19.04.2022 у найкоротші строки, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення в порядку, встановленому законом.

Тобто, скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зволікання.

На думку колегії суддів, сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків.

Скаржник у цьому випадку вживав заходи та залежні від нього дії щодо усунення недоліків вперше поданої апеляційної скарги та без зволікань звернувся з апеляційною скаргою повторно, тому колегія суддів не погоджується з доводами суду апеляційної інстанції про те, що підстави для поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.

Отже, колегія суддів знаходить помилковим висновок апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 і направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області задовольнити.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 у справі №600/5572/21-а скасувати.

Справу №600/5572/21-а направити до Сьомого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова