Справа № 588/1404/22
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1404/22
Провадження № 2-а/588/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судового засідання Лободи Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, СРПП відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Представниця позивача адвокат Андрієнком М.В. у грудні 2022 року звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 із указаним адміністративним позовом, який мотивувала тим, що поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП сержантом поліції Сімоновим С.Ю. було винесено постанову серії БАД № 653181 від 30.11.2022 відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Вказану постанову представник позивача вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального чи процесуального права. Зокрема ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_2 30.11.2022 о 09 год. 10 хв. рухався по вул. Л. Татаренка, 10 у м. Тростянець, де і був зупинений сержантом поліції Сімоновим С.Ю. В ході бесіди працівники поліції запитали у ОСОБА_2 про те, чи сплатив він штраф призначений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області по справі № 551/537/22 в якій його було визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач повідомив, що про таке рішення йому нічого не відомо. Після цього працівником поліції відносно позивача було складено оскаржувану постанову. Отже про наявність вказаного рішення суду позивач дізнався 30.11.2022 від працівника поліції.

Також представниця позивача зазначила, що на даний час позивачем подано до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову Тростянецького районного суду Сумської області по справі № 551/537/22 від 17.08.2022 разом із клопотанням про поновлення строків на подання апеляційної скарги.

Посилаючись на зазначені обставини, представниця позивача просить суд: 1) скасувати постанову поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП сержанта поліції Сімонова Сергія Юрійовича від 30.11.2022 серії БАД № 653181 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 20400,00 грн.; 2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Охтирського районного відділу ГУ НП в Сумській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2022 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представник позивача подала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримує, а також просить суд не стягувати з відповідача судові витрати.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причину неявки, а також не подали відзив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 30.11.2022 поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській Сімоновим Сергієм Юрійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653181, якою на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_2 30.11.2022 о 09 год. 00 хв. у м. Тростянець по вул. Л. Татаренка, 10, керував транспортним засобом ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, а саме був позбавлений права керування Тростянецьким районним судом від 17.08.2022 строком на 1 рік, при цьому зупинився на вимогу працівників поліції не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію та був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги п. 2.1.а, 2.3.в, 9.9.б Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 2 ст. 122. ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 8, 38).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2022 серії БАД № 653181, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1 «а» Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.3.в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно п. 9.9. б Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Положеннями частини 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Також за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами передбачена адміністративна відповідальність частиною 5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження правомірності спірної постанови до суду будь-яких доказів надано не було.

Також в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2022 серії БАД № 653181 не зазначено жодних посилань ні на факт проведення фото чи відеофіксації, ні на технічний засіб (відеореєстратор або нагрудну камеру патрульного), їх серію та номер, яким було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, навіть за наявності фото чи відеозаписів порушенняПравил дорожнього руху ОСОБА_2 , за обставин викладених у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2022 серії БАД № 653181, такі докази не є належними та допустимими, оскільки в даній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд констатуєвідсутність належних, допустимих та достатніх доказів щодо правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також суд вважає необхідним зазначити, щодо фактичних обставин викладених в оскаржуваній про порушення позивачем п.9.9.б Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Аналіз наведених норм встановлює, в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за невиконання останніх вимог прямо передбачена відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами після зупинки транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення вимог п. 9.9.б Правил дорожнього руху, а саме не ввімкнення аварійної світлової сигналізація після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Щодо правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП суд зазначає таке.

Згідно довідки секретаря Тростянецького районного суду Сумської області Рибалко В.І. від 06.01.2023 постановою Тростянецького районного суду Сумської області у справі № 588/437/22 провадження 3/588/270/22 від 17.08.2022 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн із позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 19.12.2022 на вказану постанову суду була подана апеляційна скарга і матеріали справи направлені до Сумського апеляційного суду (а.с. 35).

Постанова Тростянецького районного суду Сумської області у справі № 588/437/22 провадження 3/588/270/22 від 17.08.2022 була винесена судом без участі ОСОБА_2 .

Відповідно до наданих представником позивача доказів, посвідчення водія у позивача не було вилучено, а копія постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не була вручена ОСОБА_2 так як поштовий конверт з відповідною постановою повернувся на адресу суду без вручення адресату (а.с. 34-35, 47-48).

Згідно статті 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції, зазначеними у пунктах 2-4 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Оскільки позивачу не було відомо про наявність рішення про позбавлення його права керування транспортним засобом, відповідно, посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції він не здав.

Наведені обставини дають підстави для висновку про відсутність умислу в позивача щодо ухилення від виконання рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, при тому, що суб`єктивною стороною вказаного правопорушення є вина у формі прямого умислу, тобто правопорушення могло бути вчинене лише з прямим умислом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про незаконність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись принципом диспозитивності адміністративного судочинства, закріпленим у ст. 9 КАС України, зважаючи на подану представником позивача заяву, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, СРПП відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постановусерії БАД № 653181 від 30.11.2022, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Сімоновим Сергієм Юрійовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн, а провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Тростянецьким РС УДМС України в Сумській області 14.09.2013, РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач Охтирський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 29, м. Охтирка, Сумська область, 42700;

відповідач -СРПП відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській, адреса: вул. Благовіщенська, 34, м. Тростянець, Сумська область, 42600.

Суддя О. О. Огієнко