Справа № 295/8543/22
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8543/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Конончук Ю.О.,

за участю представника позивача Товянської І.О.,

за участю представників відповідача Галицької-Плисак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Богунському районному суді м. Житомир справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулася ОСОБА_1 з позовною до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни. В обгрунтування позовних ОСОБА_2 вказала, що 03.08.2022 р. провідним спеціалістом Богунського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Зінченко Іриною Миколаївною складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЖГ № 001276, відповідно до якого 03.08.2022 р. о 16.00 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала без документів на право проживання в Україні та не здійснила виїзд з України після закінчення відповідного терміну перебування та втратила паспорт громадянина росії.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2022 року начальником Богунського відділу у місті Житомирі УДМС у Житомирській області Іваницькою Лілією Вікторівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГІН МЖТ № 001259 відносно ОСОБА_1 АДРЕСА_2 . у якій зазначено, що 03.08.2022 р. о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , яка проживала без документів на право проживання в Україні та не здійснила виїзд з України після закінчення відповідного терміну перебування та втратила паспорт громадянина росії, чим порушила ч. 1.3 ст. З Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 2 Порядку, затвердженого ПКМУ № 150 від 15.02.2012 р. відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Вказаною постановою на неї, ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Також 03.08.2022 р. провідним спеціалістом Богунського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Зінченко І.М. ухвалено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки російської федерації ОСОБА_1 , яким останню зобов`язано покинути територію України у термін до 22.08.2022 р.

Не погодившись з рішенням Управління Державної міграційної служби України в Житомирській ОСОБА_1 01 вересня 2022 р. звернулася до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим були визначено суддю Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г. (а. с. 25).

Ухвалою суду від 05.09.2022 р. відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду.

Судове засідання призначено на 14.30 04 жовтня 2022 р. (а. с. 26).

В подальшому слухання справи переносилося на (18.10.2022 р. на 16.30 год; 22.11.2022 р. на 11.00 год.; 22.12.2022 р. на 14.30 год.; 18.01.2023 р. на 12.00 год.) на підставі заяв ОСОБА_1 у зв`язку з захворюванням, відсутністю перекладача, захисника.

На підставі Доручення Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги від 23 січня 2023 р. інтереси ОСОБА_1 в суді представляла адвокат Товянська Ірина Олегівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24 листопада 2011 р. № 606). (а. с. 75-77).

В судовому засіданні позивачка (в засіданнях, яких приймала участь) та її представник наполягали на задоволені позовних вимог обгрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами.

02 лютого 2023 р. представник позивача, адвокат Товянська І.О. надала суду виписку № 8482 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі змісту виписки свідчить, що 28.10.2022 о 10.30 р. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині, підсковзнулася і впала на праву ногу, та праву руку. Перелому кісток не виявлено, накладена гіпсова шина на праву руку та бандаж на правий колінний суглоб. (а. с. 78-80).

Представники Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області заперечували проти задоволення позовних вимог обгрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані суду докази встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою країни-агресора- російської федерації.

Згідно відомостей АЦС «Аркан» прибула на територію України 20.10.2017 року.

За час перебування на території Україні громадянкою російської федерації ОСОБА_1 свій правовий статус як іноземки врегульовано не було.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду та виїзду з України визначені Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 3773 іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

За приписами частини 3 статті 9 Закону № 3773 строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців на території України визначений статтею 4 Закону № 3773, відповідно до частини 16 якої, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

На час в`їзду позивача на територію України діяла Угода між Урядом України і урядом російської федерації про безвізові поїздки громадян України і російської федерації, вчинена 16 січня 1997 р.

Отже, позивачка могла тимчасово перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів. Після спливу 90 днів перебування в Україні з урахуванням приписів статті 4 Закону № 3773 законне перебування на території України громадянина російської федерації можливе лише за наявності посвідки на тимчасове проживання або посвідки на постійне проживання. Іншого чинне законодавство не передбачає.

90-денний термін перебування позивачки в Україні закінчився 18 січня 2018 року, а тому станом на час прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни 03.08.2022 р. вона проживала на території України без документів на право проживання, а тому оскаржене рішення прийняте відповідачем є правомірним.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (далі - Інструкція) терміни «примусове повернення» та «примусове видворення» означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» загрози національній безпеці, явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» національна безпека захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз. Таким чином, відповідач перебуваючи на території України неодноразово порушувала вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та вчиняла дії, які є потенційною загрозою підриву національної безпеки.

Суд критично відноситься до посилань ОСОБА_1 , на не володіння українською мовою та звертає увага на наступне.

Так 07.09.2022 р. на адресу Богунського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надійшла власноручно написана заява позивача від 25.08.2022 р. українською мовою.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 січня 2020 р. у справі № 343/2242/16-а з аналогічним предметом спору (визнання протиправним і скасування рішення про примусове повернення з України громадянина Єгипту) висловив таку правову позицію щодо участі перекладача: «посилання позивача на те, що рішення про примусове повернення було оголошено позивачу без перекладача як на підставу скасування такого рішення колегія суддів відхиляє, оскільки відсутність перекладача не свідчить про протиправність рішення. Крім того, перекладач та законний представник надаються на вимогу затриманого, якої в даному випадку не було».

Щодо посилань позивача на побоювання стати жертвою переслідування з політичних причин в російській федерації, через те що вона перебувала в Україні в пошуках захисту, суд звертає увагу на наступне.

Саме по собі перебування позивача на території України не свідчить про наявність загрози її життю чи здоров`ю, оскільки доказів, що позивач може переслідуватися в країні походження, надано не було. Крім того, позивач не вживала заходів до отримання статуту біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту.

Тому її доводи щодо можливої загрози життю та свободі чи її переслідування у разі поверненню до країни походження ґрунтуються лише на припущеннях. Тим більше, позивач вправі виїхати до будь-якої третьої країни, а не лише до російської федерації.

Крім того воєнний стан введено саме на території України та у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, активні бойові дії ведуться на території України, щодня обстрілів зазнають населені пункти України. Тому доводи про небезпеку для позивача у випадку виїзду за територію України не відповідають дійсності. ОСОБА_1 має можливість повернутися в країну походження через треті країни, чи виконати рішення просто виїхавши до будь-якої третьої країни.

Керуючись вимогами Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р., ст. ст. 203, 222-2 КУпАП, ст. ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 288, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця, відмовити.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2023.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка