Справа № 553/6241/22
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/6241/22
Провадження № 2-а/553/37/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.01.2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до УПП в Закарпатській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.11.2022 року керуючи автомобілем марки "JEEP CHEROKEE", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась трасою М06 за маршрутом з м. Мукачево до м. Ужгород, дотримуючись встановлених обмежень швидкості, зі швидкістю не більше 110 км/год, зменшуючи швидкість у населених пунктах та на ділянках дороги, де встановлені знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", а також на інших ділянках, де того вимагала дорожня обстановка. Приблизно на 803 км траса проходить по кривій, побачивши за 350 метрів будинки та враховуючи, що по трасі знаходиться чимала кількість населених пунктів, почала зниження швидкості руху, проте знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень ПДР" та знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" на даній ділянці дороги не встановлено, а на період дії в Україні військового стану дорожні знаки 5.49 "Початок населеного пункту" з назвами населених пунктів закриті чорною плівкою. На відстані не більше 100 м від початку металевої огорожі між смугами (імовірно початок населеного пункту) її зупинив поліцейський, який тримав у руках вимірювач швидкості руху автотранспортних засобів TruCAM. Оскільки вона рухалась в потоці машин, поруч з її автомобілем рухались й інші автомобілі, які також могли попасти на запис приладу TruCAM, не можливо стверджувати, що вдалось зафіксувати саме швидкість її транспортного засобу. При цьому, інспектором не надано доказів, які б підтверджували обставини вчинення нею правопорушення, як і документи про сертифікацію приладу TruCAM. Після зупинки поліцейський повідомив, що вона рухалась з перевищенням швидкості в населеному пункті, а саме 97 км/год замість дозволених 50 км/год, вона зауважила на відсутності дорожнього знаку 5.49. Працівник поліції склав постанову ЕАР № 6149547 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, чим грубо порушено її права, зі змісту якої дізналась, що поліцейським з невідомих причин зазначено швидкість автомобіля 99 км/год, що не може відповідати дійсності, адже з такою швидкістю вона рухалась по кривій траси та почала здійснювати гальмування.

Вважає, що відповідач при винесенні постанови допустив грубі порушення, не дослідив усі обставини справи, в порушення ст.ст. 245, 285 КУпАП не розібрався із ситуацією, яка сталася, належним чином не дослідив всіх обставин справи, зробив висновок, що вона порушила правила дорожнього руху, тоді як жодних порушень не допускала, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджується розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку "5.70", а тому винесена постанова є необґрунтованою і незаконною, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Просить скасувати постанову інспектора роти 2 УПП в Закарпатській області ДПП Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Чикала Максима Георгійовича серії ЕАР № 6149547 від 10.11.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи.

Представник відповідача УПП в Закарпатській області ДПП надала суду відзив на позов, в якому вказали, що проти адміністративного позову заперечує. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог ОСОБА_2 послався на те, що 10.11.2022 року під час несення служби працівниками УПП в Закарпатській області за допомогою лазерного вимірювача швидкості "TruCam LTI 20/20", серійний номер ТС 000624, за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога М-06 "Київ-Чоп", км 804 (населений пункт Барвінок Закарпатської області), було виявлено порушення правил дорожнього руху - водій транспортного засобу "Jeep", держ. номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год. в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті, на 49 км/год. порушивши п. 12.4. ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. Використання лазерного вимірювача швидкості "TruCam" органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. Можливість використання виробу "ТruСАМ LTI 20/20" виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року №04/02/03-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Позивач сумнівно обґрунтовує свої вимоги, проте жодного доказу на підтвердження власних тверджень не наводить. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечувала факт перевищення нею швидкості в населеному пункті, лише вказувала, що не помітила дорожній знак 5.49 "Початок населеного пункту". Те, що позивач не помітила дорожній знак 5.49 "Початок населеного пункту", не звільняє її від адміністративної відповідальності та не спростовує факт порушення ПДР України.

Позивач у своїй позовній заяві безпідставно посилається на відсутність дорожнього інформаційного знаку 5.70. З першого листопада 2021 року набули чинності зміни до ПДР України, згідно яких наявний знак 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху". Однак фіксація порушення ПДР ОСОБА_2 здійснювалась в ручному режимі. Наявність чи відсутність вказаного дорожного знаку жодним чином не свідчать про відсутність у Позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму. Як вбачається з листа ДП "Укрметртестстандарт" від 01.10.2019 року № 22- 38/49, лазерний вимірювач "TruCam LTI 20/20" відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 та представник відповідача УПП в Закарпатській області ДПП, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, позивач звернулась з заявою про розгляд справи без її участі, представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2022 року поліцейським інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Чікало М.Г. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6149547, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 10.11.2022 року об 10 год. 15 хв. рухалася на 804 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп", керуючи транспортним засобом "JEEP CHEROKEE", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 99 км/год. в населеному пункті, на 49 км/год перевищивши встановлене обмеження швидкості руху, швидкість вимірювалась Трукам 000624, чим порушила п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.)

Оспорюючи законність постанови поліцейського інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Закарпатській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6149547 від 10.11.2022 року, позивач послалася на відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень ПДР" та знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" на даній ділянці дороги не встановлено, а на період дії в Україні військового стану дорожні знаки 5.49 "Початок населеного пункту" з назвами населених пунктів закриті чорною плівкою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

В п. п. 1.1, 1.9 ПДР України встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходи для їх усунення; вживає заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив ПДР, згідно ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

За змістом пп. "б" п. 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак, відповідно до пп. "и" п. 30.3 цих Правил.

Згідно змісту диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП, особи несуть відповідальність за вказаною нормою у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Встановлені судом обставини та наявні у справі докази свідчать про те, що позивач 10.11.2022 року об 10 год. 15 хв. рухалася на 804 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп" в населеному пункті Барвінок Закарпатської області, керуючи транспортним засобом "JEEP CHEROKEE", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 99 км/год., яка була зафіксована за допомогою приладу "TruCAM", серійний номер ТС 000624.

Позивач ОСОБА_2 не оспорювала той факт, що керуючи автомобілем "JEEP CHEROKEE", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10.11.2022 року об 10 год. 15 хв. рухалася на 804 км автомобільної дороги М-06 "Київ-Чоп".

На підтвердження правомірності застосування при виконанні службових обов`язків лазерного вимірювача швидкості "TruCAM", серійний номер ТС 000624, відповідачем надано суду копії ряду документів, в тому числі сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/I-2903-2012, виданого 29.08.2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України; експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 07.09.2021 року, відповідно до якого предметом дослідження був лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20-20 TruCAM, виробник Laser Tecnology, Inc, США, за результатами експертизи установлено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт).; свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/24855, чинного до 30.12.2023, згідно змісту якого лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, № ТС 000624, виробник Laser Tecnology, Inc, США, за результатами повірки відповідає вимогам, технічної документації на вимірювач діапазон вимірювальної швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.;

Як вбачається з листа Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України за вих. 04/03/03-3878 від 04.10.2018 року, адресованого Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, виріб "TruCAM LTI 20/20", виробництва Laser Tecnology, Inc, США, має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27.09.2018 року № 04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSО/ІЕС 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних; експертний висновок від 29.07.2011 року № 285 поширюється на вироби, які придбані під час його дії (29.07.2011-29.07.2014) в разі відсутності змін у програмному забезпечені цих виробів. Таким чином, на даний час можливе використання механізмів захисту інформації виробів при побудові комплексної системи захисту інформації у відповідності до вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" та Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 року № 373.

Відповідно до листа ДП "Укрметртестстандарт" за вих. № 22-38/49 від 01.10.2019 року, адресованого Першому заступнику начальника Департаменту патрульної поліції України, проінформовано, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Відтак суд приходить до висновку про те, що пристрій TruCAM правомірно використовувався працівником поліції 10.11.2022 року для фіксації швидкості руху транспортного засобу.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на на відсутність дорожнього знаку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" ПЛР України є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ПДР України знак п. 5.70 "Зміна схеми руху" позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.

Згідно ПДР України знак п. 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Отже, ПДР України містить вимогу щодо позначень місць контролю за швидкістю в режимі автоматичної відеофіксації порушень ПДР, та не містить обов`язкової вимоги щодо позначення місць контролю за швидкісним режимом в ручному режимі спеціальними дорожніми знаками.

Оскільки швидкість руху автомобіля "JEEP CHEROKEE", реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівником поліції зафіксовано пристроєм "TruCAM LTI 20/20", який використовувався не в автоматичному режимі, наявність чи відсутність дорожнього знаку 5.76 ПР України на відповідній ділянці дороги юридичного значення для вирішення спору не має.

Доводи позивача про те, що вказаним пристроєм могла бути зафіксована швидкість руху не її автомобіля, а іншого, оскільки вона рухалась в потоці машин, спростовуються даними фото фіксації за приладу "TruCAM LTI 20/20", лазер якого наведений на автомобіль "JEEP з реєстраційним номером НОМЕР_1 ,, який при обмеженні швидкості руху 50 км/год. рухався зі швидкістю 99 км/год.

Жодних доказів на підтвердження того факту, що на відповідній ділянці автодороги перед населеним пунктом не був встановлений дорожній знак 3.29 ПДР України, а дорожній знак 5.49 ПДР України був закритий чорною плівкою, позивач у позовні не зазначила та до нього не приєднала.

Натомість ОСОБА_2 у позовній заяві вказує, що усвідомлювала той факт, що безпосередньо перед зупинкою автомобіля працівниками поліції в`їхала на території населеного пункту, у зв`язку з чим почала знижувати швидкість руху, що об`єктивно ставить під сумнів вищенаведені її твердження та свідчать про наявність в її діях порушення вимог п. 12.4 ПДР України

Як вбачається з відеозапису export-cz5zq, ОСОБА_2 не заперечувала факт вчинення правопорушення та пояснила його вчинення тим, що не помітила початок населеного пункту та вказала на відсутність знаку, який попереджає про його початок. При цьому, нічого не зазначала про закриття дорожнього знаку, який позначає початок населеного пункту, чорною плівкою та не просила надати докази, які підтверджують обставини вчинення нею правопорушення, оскільки не заперечувала факту його вчинення, та не просила надати документи про сертифікацію приладу TruCAM.

Згідно правового висновку, наведеного у постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 520/2261/19 від 25.06.2020 року визначений в ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП , була розглянута відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що позивач розцінює як порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності працівником національної поліції за ст. 122 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАР № 6149547 від 10.11.2022 року, а тому вважає, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження - м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2, код ЄДРПОУ - 40108646) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.02.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна