Справа № 607/16613/22
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Л.М. Сливка
за участі секретаря судового засідання М.В. Кілик,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі питання про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гриців О.Я., звернувся до суду із позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6156983 від 11 листопада 2022 року, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2023 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6156983 від 11 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, та закрито провадження у справі за даним фактом. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Однак, при ухваленні рішення, судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

18 січня 2023 року від представника позивача адвоката Гриців О.Я. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно поданої заяви представник позивача просила ухвалити додаткове рішення, яким просила стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 5000 грн витрат на правничу допомогу. В обгрунтування заяви вказала, що судом не вирішено питання про судові витрати, зокрема щодо витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку із зверненням до суду з позовом та розглядом справи у суді в розмірі 5000 грн. На підтвердження понесених витрат долучила копію договору про надання правової допомоги від 17 листопада 2022 року, копію розписки від 17 листопада 2022 року та копію акту виконаних робіт від 16 січня 2023 року.

30 січня 2023 року представник відповідача подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказав, що у розписці про отримання грошових коштів зазначається, що гонорар в розмірі 5000 грн оплачується за надання правничої допомоги, згідно договору про надання правової допомоги від 17 листопада 2022 року, що ставить під сумнів реальний обсяг виконаних робіт та їх вартість, оскільки обумовлений ще до складення та подання відповіді на відзив від 22 грудня 2022 року відповідно до акту виконаних робіт від 16 січня 2023 року вартість виконаної роботи становить 2500 грн. Крім цього, представник відповідача просив звернути увагу на не співмірність ціни позову та сплаченої суми, оскільки за скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, за якою передбачено штраф в сумі 510 грн, позивач нібито оплачує послуги адвоката в сумі 5000 грн, що є не співмірним зі складністю справи та ціною позову.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гриців О.Я. у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Попередньо від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у подані заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд розглянувши заяву та наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) . Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У поданій до суду заяві від 18 січня 2023 року, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гриців О.Я. заявила клопотання про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, 17 листопада 2022 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Гриців О.Я. (Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами пункту 1 якого Адвокат приймає на себе обов`язки надати правову допомогу Клієнту, представляти права і законні інтереси Клієнта, в тому числі у судах, згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені процесуальними кодексами України, в тому числі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6156983 від 11 листопада 2022 року.

Згідно п. 3 даного Договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 5000 грн в день підписання даного договору. За подання Адвокатом адвокатського запиту (запитів), з метою збору інформації та доказів, Клієнт сплачує Адвокату гонорар в сумі 1500 грн за кожен адвокатський запит.

Повноваження адвоката Гриців О.Я. підтвердженні договором про надання правничої допомоги від 17 листопада 2022 року та ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1043362 від 17 листопада 2022 року.

Як слідує з розписки від 17 листопада 2022 року, адвокат Гриців О.Я. отримала від ОСОБА_1 гонорар в розмірі 5000 грн за надання правової (правничої) допомоги, згідно Договору про надання правової допомоги від 17 листопада 2022 року.

Відповідно до акту виконаних робіт (додатку до Договору про надання правової допомоги від 17 листопада 2022 року) від 16 січня 2023 року, підписаного адвокатом Гриців О.Я. та Вареницею І.М., адвокат Гриців О.Я. надала Варениці І.М. послуги з правової допомоги на загальну суму 5000 грн.

Перелік та об`єм наданих послуг узгоджений сторонами в акті виконаних робіт, а саме: 1) складення та подання позовної заяви 2,5 год (2500 грн); 2) складення та подання відповіді на відзив 2,5 год. (2500 грн).

Разом з тим, як вже зазначалось судом, згідно з вимогами ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 цієї статті КАС).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з тим, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в акті виконаних робіт, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього,з огляду на складність справи та фактично виконаній адвокатом роботи (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, яка здійснює свою діяльність протягом тривалого часу, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу.

З врахування наведеного та вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн, який підлягає стягнення з відповідача в користь позивача.

Враховуючи наведене, заява представника позивача адвоката Гриців О.Я. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 1500 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гриців Ольги Ярославівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі №607/16613/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гриців Ольга Ярославівна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 01 лютого 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка