Справа № 420/24077/21
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/24077/21
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідачаКравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року по справі № 420/24077/21, прийнятого за правилами загального позовного провадження у складі судді Марина П.П., за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» за участі третьої особи: Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

01 грудня 2021 року Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) звернулась до суду з позовом до ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА», в якому просила зупинити (заборонити) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» в частині:

використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме 6 (шість) дихальних клапанів, які знаходяться на 3 (трьох) накопичувальних ємностях, дизель-генератора АСДА-200-Т/400-ЗР до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами

здійснення бункерування, зберігання, перевантаження, складування та вантажно-розвантажувальні операції з паливно мастильними матеріалами (масла, бензин, нафта та їх сполучення); оптова та роздрібна торгівля паливно-мастильними матеріалами (масла, бензин) до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо зупинення (заборони) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» в частині використання джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме 6 (шість) дихальних клапанів, які знаходяться на 3 (трьох) накопичувальних ємностях, дизель-генератора АСДА-200-Т/400-ЗР до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просило його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що при розгляді даної справи Інспекція доводила, що ураховуючи, що ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» не має документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, а також факт того, що ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» зберігаються 4 ємності на які відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (резервуарний парк загальною місткістю 9000 куб. м., який включає 2 резервуара по 3000 куб. м, 1- резервуар на 2000 куб. м, 1 резервуар на 1000 куб. м), Інспекцією було заявлено позовну заяву про тимчасову заборону (зупинення) такої діяльності, що здійснюється без висновку з оцінки впливу на довкілля.

Так, на думку апелянта , пунктом 9 Акту зафіксовано порушення частини шоста статті 3, частини другої, п`ята статті 9, частина третя статті 17 ЗУ N 2059: «Висновок державної екологічної експертизи по проекту оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічні процеси перевантаження нафтопродуктів ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» від 14.05.2010 № 1476/05 є чиним за умови наявності документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою. ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» не має документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою; Підприємством надано Висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічний процес перевантаження нафтопродуктів ТОВ «Агентство Трайтон Сервіс Україна» за використанням автоцистерн» від 20.07.2010 № 5098/05 та Висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технічному висновку стосовно можливості збереження та подальшої експлуатації складу нафтопродуктів для перевантаження мазуту, мастил та бензину ТОВ «Агентство Трайтон Сервіс Україна» після проведення робіт з реконструкції, а саме: прокладка трубопроводу для перевантаження світлих нафтопродуктів (бензину) та улаштування площадки для наливу бензину в автоцистерну» за використанням автоцистерн» від 23.02.2011 № 648/05. Враховуючи зазначене, апелянта вважає , що Підприємством здійснюється господарська діяльність з 2010 року без дозвільного документу - висновку екологічної експертизи (висновку з оцінки впливу на довкілля)» та зазначає, що Пунктом 12 Акту зафіксовано порушення абзацу 3 пункту 4 частини 3 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» - в ході проведення позапланової перевірки ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» виявлено, що на території Підприємства знаходяться 4 ємності на які відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (резервуарний парк загальною місткістю 9000 куб. м., який включає 2 резервуара по 3000 куб. м, 1-резервуар на 2000 куб. м, 1 резервуар на 1000 куб. м). Натомість, апелянт вважає, що суд першої інстанції обмежився оцінкою лише першого правопорушення, що стосується наявності документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою та аналізу правових відносин у цій частині.

На думку апелянта, зі змісту договору № 07/2019 від 01.07.2019 вбачається, що відповідач не отримував на платній основі земельну ділянку, а лише здійснює певну діяльність, отже договір № 07/2019 від 01.07.2019 не є договором оренди землі в розумінні Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі». Апелянт вказує на те, що у предмет даного договору №07/2019 від 01.07.2019 входить, що Принципал доручає, а Агент приймає за себе права та обов`язки від імені, за рахунок і в інтересах Принципала користуватись належними Принципалу на праві власності майном «Термінал Принципала», у тому числі ємностями (резервуарами) для зберігання світлих нафтопродуктів. У свою чергу, попердній Договір №03/2009 від 02/03/2009 р. за яким компанія «Трайтон Петрол Лимитед С.А.» доручає ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» за рахунок та в інтересах «Трайтон Петрол ОСОБА_1 » забезпечити та контролювати в ході експлуатації Паливного перевалочного терміналу, розташованого за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-А грузові операції, експедирування паливних вантажів тощо, не містив в предметі права та обов`язки від імені, за рахунок і в інтересах Принципала користуватись та зберігати ємності (резервуари) для зберігання світлих нафтопродуктів. Отже, діяльність із зберігання ємностями (резервуарами) для зберігання світлих нафтопродуктів, а саме (резервуарний парк загальною місткістю 9000 куб. м., який включає 2 резервуара по 3000 куб. м, 1- резервуар на 2000 куб. м, 1 резервуар на 1000 куб. м), що зафіксовано Актом перевірки, здійснюється відповдіачем з 01.07.2019, тобто коли набрав чинності Закон України від 23.05.2017 № 2059-VIII «Про оцінку впливу на довкілля» - 18.12.2017 введено в дію Закон.

Апелянт також зазначив, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 580/1078/19, зберіганням рідкого палива об`ємом 15 кубічних метрів і більше безвідносно до мети зберігання є втручанням в природне середовище, яке справляє значний вплив на довкілля, і потребує здійснення оцінки впливу на довкілля шляхом підготовки суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Таким чином, на думку апелянта , ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» створює загрозу для життя та здоров`я оточуючих людей та грубо порушує вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища, оскільки поза межами отримання рішення про провадження діяльності та висновку з оцінки впливу на довкілля - документу дозвільного характеру, який визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження, а саме здійснює зберігання ємностей, на які відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля (резервуарний парк загальною місткістю 9000 куб. м., який включає 2 резервуара по 3000 куб. м, 1- резервуар на 2000 куб. м, 1 резервуар на 1000 куб. м).

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено, що у період з 04.11.2021 року по 17.11.2021 року на підстав наказу №1415 від 03.11.2021 року (т.1 а/с 19) та направлення №1253 пр від 03.11.2021 року (т.1 а/с 20) посадовими особами Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) відносно позивача проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів за результатами якого складено акт № 914 від 17.11.2021 року (т.1 а/с 23-67).

Так, в ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» (далі - Підприємство, Товариство) з`ясовано наступне.

Підприємство діє на підставі Статуту, затвердженого Рішенням учасника від 23.08.2019, зареєстрованого в реєстрі за №7393 приватним нотаріусом (т.1 а/с 68-87).

Склад нафтопродуктів ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» розташований за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-А та призначений для прийому нафтопродуктів з ж/д, авто та водного транспорту, а також тимчасового зберігання та їх відвантаження. За своєю діяльністю входить до переліку об`єктів, які становлять підвищену екологічну небезпеку.

За характером операційної діяльності, транспортними зв`язкам, обсягам та виду перевантажувального продукту склад відноситься до спеціалізованих перевалочним авто, водного та залізничного складах нафтопродуктів з цілодобовим режимом роботи, що забезпечує прийом, зберігання і відвантаження горючих рідин (ГЖ) і ЛВЖ.

ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» не є портовим оператором.

Загальна площа Підприємства складає 11,6717 га, з яких:

9,8971 га землі Ізмаїльської міської ради не сільськогосподарського призначення (надані в оренду для розміщення та експлуатації складу нафтопродуктів (водно-залізничного та перевально-розподільчого). Договір оренди землі від 05.05.2008 року з Ізмаїльською міською радою, термін дії договору 49 років. Договір зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру;

1,7746 га землі Старонекрасівської сільської ради, землі не сільськогосподарського призначення (землі промисловості передані для розміщення складів нафтопродуктів (водно-залізничного та перевалочно-розподільчий). Договір оренди землі від 23.01.2008 року з Ізмаїльською районною державною адміністрацією, термін дії договору 49 років. Договір зареєстрований в Ізмаїльському районному відділі Одеській регіональної філії ДП Ц ДЗК при Держкомземі України

Актом перевірки від 17.11.2021 №914 зафіксовано, що на території відповідача розміщені будівлі та споруди, а саме резервуарний парк загальною місткістю 9000 куб. м., який включає 2 резервуара по 3000 куб. м, 1- резервуар на 2000 куб. м, 1 резервуар на 1000 куб. м.

У ході заходу позивачем досліджено:

Висновок державної екологічної експертизи по проекту оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічні процеси перевантаження нафтопродуктів ТОВ «Агентство Трайтон Сервіс Україна» від 14.05.2010 № 1476/05 (т.1 а/с 119-140);

Висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічний процес перевантаження нафтопродуктів ТОВ «Агентство Трайтон Сервіс Україна» за використанням автоцистерн» від 20.07.2010 № 5098/05 (т.1 а/с 149-154);

Висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технічному висновку стосовно можливості збереження та подальшої експлуатації складу нафтопродуктів для перевантаження мазуту, мастил та бензину ТОВ «Агентство Трайтон Сервіс Україна» після проведення робіт з реконструкції, а саме: прокладка трубопроводу для перевантаження світлих нафтопродуктів (бензину) та улаштування площадки для наливу бензину в автоцистерну» за використанням автоцистерн» від 23.02.2011 № 648/05 (т.1 а/с 141-148)).

Згідно Висновку державної екологічної експертизи від 14.05.2010 № 1476/05, яке адресоване директору ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» А.В. Бородкіну, зі змісту, встановлено, що даний висновок вважається чинним при наявності документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, з огляду на вимоги чинного законодавства.

Згідно Висновку від 23.02.2011 № 648/05, остаточний вплив визначається допустимим при умові: дотримання вимог висновків Інспекції від 14.05.2010 №1476/05 та від 20.07.2010 №5098/05.

У ході перевірки, позивачем також досліджено договір № 07/2019 від 01.07.2019, за яким компанія «Трайтон Петрол Лимитед С.А.» доручає ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» за рахунок та в інтересах «Трайтон Петрол Лимитед С.А.» забезпечити та контролювати в ході експлуатації Паливного перевалочного терміналу, розташованого за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-А вантажні операції, експедирування паливних вантажів тощо (т.1 а/с 97-110).

Також до перевірки наданий договір оренди земельної ділянки від 23.01.2008 укладений між Ізмаїльською районною державною адміністрацією (далі - Орендодавець) та Фірмою «Трайтон Петрол Лімітед С.А.» (далі - Орендар) (т.1 а/с 111-115), договір оренди землі від 05.05.2008 року (т.1 а/с 116-118) укладений між Ізмаїльською міською радою (далі - Орендодавець) та Фірмою «Трайтон Петрол Лімітед С.А.» (далі - Орендар) відповідно до змісту якого Орендодавець на підставі ст.ст. 2,12 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Рішення Ізмаїльської міської ради № 1027-V від 30.11.2007 та відповідно до умов договору надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку не сільськогосподарського призначення площею 9,8971 га, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-а.

В акті зауважено, що відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції станом на 17.11.2021) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Отже, ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» не має документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою( т.1 а/с 35-36).

За результатом здійснення перевірки посадові особи позивача дійшли висновку, що висновок державної екологічної експертизи від 14.05.2010 №1476/05, висновок від 23.02.2011 № 648/05, який отримувався на підставі Закону України «Про екологічну експертизу» є нечинним, оскільки відповідач не має документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою.

На підставі зазначеного акту перевірки позивач звернувся до суду з вимогами зупинити (заборонити) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА (код згідно з , місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 20, кв. 11) в частині здійснення бункерування, зберігання, перевантаження, складування та вантажно-розвантажувальні операції з паливно-мастильними матеріалами (масла, бензин, нафта та їх сполучення) до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V). встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:

- пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності;

- підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади;

- рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання;

- гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання;

- об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв;

- здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

- відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю);

- неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання;

- невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону;

- відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання;

- дотримання умов міжнародних договорів України;

- незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян;

- наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади.

- презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю);

- орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності;

- недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій;

- здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Відповідно до частин першої та другої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 4 Закону № 877-V невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

Частиною восьмою статті 7 Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за № 350/34633, Інспекція є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Згідно пункту 6 Положення Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

За приписами частини 5 статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

За змістом статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими Законами України. (ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Законом України «Про екологічну експертизу» від 9 лютого 1995 року №45/95-ВР (в редакції на момент отримання відповідачем висновків) врегульовано відносини в галузі екологічної експертизи.

Згідно із статтею 4 Закону №45/95-ВР метою екологічної експертизи було запобігання негативному впливу антропогенної діяльності на стан навколишнього природного середовища та здоров`я людей, а також оцінка ступеня екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об`єктах.

Статтею 13 Закону Закон №45/95-ВР було передбачено, що здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Так, пунктом 19 Переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 № 808, було передбачено, що зберігання, перероблення та транспортування вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально-басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу), а також технічні рішення з газопостачання населення і промислових підприємств становлять підвищену екологічну небезпеку.

18.12.2017 року Закон №45/95-ВР втратив чинність на підставі пункту 4 статті 17 Закону України від 23.05.2017 № 2059-VIII «Про оцінку впливу на довкілля».

Разом з тим, 18.12.2017 набув чинності Закон України від 23.05.2017 № 2059-VIII «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до абз. 3 п. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає енергетичну промисловість: поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше.

Згідно ч. 4 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об`єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування) підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

За положеннями ч. 6 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.

Відповідно до ч. 3 ст.17 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 ЗК України (ред. від 28.12.2007 р.), право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України (ред. від 28.12.2007 р.) «Документи, що посвідчують право на земельну ділянку» - право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст.15 Закону України, від 29.06.2004, № 1906-IV "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобов`язання за цими договорами.

Згідно ст.14 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, вчинену у частині політичних положень (преамбула, стаття 1, розділи I, II, VII) від 21 березня 2014 року в м. Брюсселі та у частині торговельно-економічних і галузевих положень (розділи III, IV, V, VI) 27 червня 2014 року в м. Брюсселі, ратифікованої Законом України, від 16.09.2014, № 1678-VII "Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони", в рамках співробітництва у сфері юстиції, свободи та безпеки Сторони надають особливого значення утвердженню верховенства права та укріпленню інституцій усіх рівнів у сфері управління загалом та правоохоронних і судових органів зокрема. Співробітництво буде спрямоване, зокрема, на зміцнення судової влади, підвищення її ефективності, гарантування її незалежності та неупередженості та боротьбу з корупцією. Співробітництво у сфері юстиції, свободи та безпеки буде відбуватися на основі принципу поваги до прав людини та основоположних свобод.

Статтею 3 Кіотського протоколу, ратифікованого 04.02.2004 Верховною Радою України на підставі Закону України за №1430-ІV "Про ратифікацію Кіотського протоколу до Рамкової Конвенції Організації Об`єднаних Націй про зміну клімату", який набрав чинності 17.11.2006, визначено, що сторони забезпечують умови для того, щоб їхні сукупні антропогенні викиди парникових газів, перелічених у Додатку A, а саме діоксид вуглецю (СО2), метан (СН4), закис азоту (N2O), в еквіваленті двоокису вуглецю не перевищували встановлених для них кількісних показників з метою скорочення їхніх сукупних викидів таких газів принаймні на п`ять відсотків порівняно з базовим рівнем 1990 р. У додатку А міститься перелік категорій джерел викидів парникових газів, до якого входить сільське господарство (інтенсивна ферментація, прибирання, зберігання і використання гною, вирощування рису, сільськогосподарські землі, спалювання сільськогосподарських відходів на полях тощо).

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Згідно прецедентну практику Європейського Суду стаття 1 Протоколу № 1 Конвенції, яка гарантує право власності, по суті містить три різні норми (див., Зокрема, постанову Європейського Суду від 21 лютого 1986 по справі Джеймс та інші заявники проти Сполученого королівства [James et autres c. Royaume-Uni], § 37, серія A, № 98): перша виражена в першій фразі першого абзацу і носить загальний характер і закріплює право на повагу власності; друга фігурує в другій фразі того ж абзацу та регулює випадки позбавлення власності і пов`язує його певними умовами; третя, яка встановлюється у другому абзаці, закріплює за Договірними Державами право, в числі іншого, регламентувати користування майном відповідно до загальних інтересів. Друга і третя норми, що представляють собою окремі приклади посягань на право власності, повинні тлумачитися в світлі принципу, встановленого в першій нормі (див. Постанову Європейського Суду від 16 листопада 2004 р справі Брункрона проти Фінляндії [Bruncrona c. Finlande] ( скарга № 41673/98), § 65-69, і постанову Великої палати Європейського Суду у справі Броніовскій проти Польщі [Broniowski c. Pologne] (скарга № 31443/96), Збірник постанов і рішень Європейського Суду з прав людини [CEDH ] 2004 V, § 134). 78.З питання про втручання в здійснення права власності Європейський Суд нагадує, що для того, щоб визначити, чи мало місце позбавлення майна в сенсі другий норми, необхідно досліджувати не тільки питання про позбавлення володіння або формального відчуження, а й розглянути реальності спірної ситуації, що лежать за межами видимості. Метою Конвенції є захист практичних і ефективних прав, і важливо з`ясувати, чи є дана ситуація фактичним відчуженням (див. Постанову Великої палати Європейського Суду у справі Брумареску проти Румунії [Brumгrescu c. Roumanie], (скарга № 28342/95) , Збірник постанов і рішень Європейського Суду з прав людини [CEDH] 1999 VII, § 76; постанову Європейського Суду від 23 вересня 1982 р справі Спорронг і Лоннрот проти Швеції [Sporrong et Lцnnroth c. Suиde], § 63 і 69-74, серія A, № 52).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskalv. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Принципи, які застосовуються до оцінки відповідальності держави за статтею 8 Конвенції в екологічних справах, загалом схожі незалежно від того, чи розглядається справа з точки зору прямого втручання чи позитивного обов`язку регулювати приватну діяльність (див. рішення у справі Хеттон та інші проти Сполученого Королівства (Hatton and Others v. the United Kingdom) [ВП], заява №36022/97, пункт 98, ECHR 2003VIII, та рішення у справі Фадеева проти Росії (Fadeyeva v. Russia), згадане вище, пункти 89 та 94).

У справах, що стосуються екологічних питань, державі мають надаватися широкі межі розсуду та можливість вибору між різними способами та засобами дотримання своїх зобов`язань. Основне питання Суду полягає в тому, чи вдалось державі дотримати справедливого балансу між конкуруючими інтересами осіб, що зазнали впливу, та суспільства в цілому (див. рішення у справі Хеттон та інші проти Сполученого Королівства (Hatton and Others v. the United Kingdom), nn. 100, 119 та 123). [...]

Досконально вивчаючи процедури, що розглядаються, Суд розглядає, чи здійснили органи влади достатні дослідження, щоб оцінити ризик потенційно небезпечної діяльності (див. рішення у справі Хеттон та інші проти Сполученого Королівства (Hatton and Others v. the United Kingdom), пункт 128, та рішення у справі Джакомеллі проти Італії (Giacomelli v. Italy), заява № 59909/00, пункт 86, ECHR 2006X11), чи розробили вони адекватну політику щодо підприємств-забруднювачів на підставі доступної інформації, та чи було вжито всіх необхідних заходів для своєчасної реалізації цієї політики (див. рішення у справі Ледяєва та інші проти Росії (Ledyayeva and Others v. Russia), n. 104,...).

Політика облаштування території та охорони навколишнього середовища, де переважна місце займає загальний інтерес, надає державі ширшу свободу розсуду, ніж це має місце при регулюванні виключно цивільних прав (див., mutatis mutandis, ухвалу Європейського Суду у справі Горраіс Лісаррага і інші заявники проти Іспанії [Gorraiz Lizarraga et autres c. Espagne] (скарга № 62543/00), Збірник постанов і рішень Європейського Суду з прав людини [CEDH] 2004 III, § 70, постанова Європейського Суду від 28 липня 2005 у справі Алатулккіла і інші заявники проти Фінляндії [Alatulkkila et autres c. Finlande] (скарга № 33538/96), § 67; рішення Європейського Суду щодо прийнятності для розгляду по суті скарги № 70074/01, поданої компанією Валіко С.Р .л. [Valico Srl] проти Італії, Збірник постанов і рішень Європейського Суду з прав людини [CEDH] 2006 III, рішення Європейського Суду від 26 лютого 2008 р питання про прие млемості для розгляду по суті скарги № 37664/04, поданої Ларсом і Астрід Фагешкьyoльд [Lars et Astrid Fдgerskiцld] проти Швеції (додатково див. п.84 рішення ЄСПЛ у справі Депаль проти Франції (CASE OF DEPALLE v. FRANCE) від 29.03.2010 року заява №34044/02).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Апеляційний суд зазначає, що з моменту введення в дію Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (18.12.2017) відповідач зобов`язаний був здійснювати свою діяльність, яка становить підвищену екологічну небезпеку на підставі дозвільного документу - висновку з оцінки впливу на довкілля. Проте, ч. 4 ст. 4-1 Закону №2806-IV у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об`єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування) підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом. А відповідно до ч. 3 ст.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону 2059-VIII, висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Так, Фірма «Трайтон Петрол Лімітел С.А.» зареєстрована у відповідності до законодавства Республіки Панама та має агентські відносини з ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» зареєстрованого у відповідності до законодавства України.

Між Ізмаїльською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фірмою «Трайтон Петрол Лімітел С.А.» (Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки від 23.01.2008, відповідно до якого Орендодавець на підставі Розпорядження Ізмаїльської PTA № 666/А-2008 від 22.07.2008 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель не сільськогосподарського (землі промисловості) призначення, яка знаходиться на землях державної власності (землі запасу за межами населеного пункту) на території Старонекрасівської сільської ради за адресою: вул. Нахімова, 296-а. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,7746 га на 49 років.

Також, між Ізмаїльською міською радою далі - орендодавець) та Фірмою «Трайтон Петрол Лімітел С.А.» (далі - Орендар) укладено Договір оренди землі від 05.05.2008 р.

Відповідно до умов зазначеного договору, Орендодавець на підставі ст. 2,12 Земельною Кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Рішення Ізмаїльської міської ради М 1027-у від 30.11.2007 та відповідно до умов договору надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку не сільськогосподарського призначення площею 9,8971 га, що знаходиться за адресою: Україна Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-а на 49 років.

Договір оренди земельної ділянки від 23.01.2008 р. зареєстровано в Ізмаїльському районному відділі Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 13.03.2008 р. за №03.

Договір оренди землі від 05.05.2008 р. зареєстровано в Одеській регіональній філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.07.2008 р.

На момент укладення вищезазначених Договорів оренди Земельний кодекс України діяв в редакції від 28.12.2007 р.

Отже, на момент оформлення права оренди на земельну ділянку Фірмою «Трайтон Петрол Лімітел С.А.», у відповідності до ст. 125, 126 ЗК України, документом, що посвідчує право користування земельною ділянкою був договір оренди, зареєстрований належим чином.

02.03.2009 р. між ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» (Агент) та Фірмою «Трайтон Петрол Лімітел С.А.» (Принципал) укладено Договір №03/2009 згідно до якого, Принципал доручив, а Агент взяв на себе зобов`язання від імені, за рахунок та в інтересах Принципала забезпечити та контролювати в ході експлуатації Паливного перевантажувального терміналу, що знаходиться за адресою: України, м. Ізмаїл, вул. Нахимова, 296 А, що належить Принципалу на праві власності: організацію та здійснення перевезень, перевалки, відвантаження, належного документального оформлення, експедирування паливних вантажів.

Даний Договір продовжувався щорічно, шляхом підписання відповідних додаткових угод до укладення нового Договору № 07/2019 від 01.07.2019 р. із аналогічними умовами

Із агентських договорів вбачається, що ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» взяло на себе зобов`язання здійснювати організацію та перевезення, перевалку, відвантаження, належне документальне оформлення, експедирування паливних вантажів в ході експлуатації Паливного перевантажувального терміналу, що знаходиться за адресою: України, м. Ізмаїл, вул. Нахимова, 296 А, що належить Принципалу на праві власності.

14.05.2010 р. ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» отримано висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічний процес перевантаження нафтопродуктів ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» за № 1476/05.

20.07.2010 р. ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» отримано висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічний процес перевантаження нафтопродуктів ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» з використанням автоцистерн № 5098/05.

23.02.2011 р. ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» отримано висновок державної екологічної експертизи по матеріалам оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Технологічний процес перевантаження нафтопродуктів для перевантаження мазуту, масел та бензину ТОВ «АГЕНТСТВО ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» після проведення робіт з реконструкції, а саме: прокладу трубопроводу для перевантаження світлих нафтопродуктів (бензину) та улаштування площадки для наливу бензину в автоцистерну» № 648/05.

З наведеного вбачається, що право користування земельною ділянкою наявне у фірми «Трайтон Петрол Лімітел С.А.», разом з тим у відповідача - ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» таке право відсутнє. При цьому, апеляційний суд зауважує, що у відповідності до норм чинного законодавства агентські договірні відносини не передають право власності (або користування) земельною ділянкою у встановленому Законом порядку.

Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо того, що саме у відповідача - ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» на підставі зазначених договорів оренди та агентських договорів, виникло право користування земельною ділянкою.

При цьому, наявні висновки державної екологічної експертизи містять вказівку про те, що «висновок вважається чинним при наявності документів, що посвічують право користування земельною ділянкою, з огляду на вимоги чинного законодавства».

Разом з тим, оскільки у відповідача ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» відсутнє право користування земельною ділянкою, у розумінні ст. 125,126 ЗК України, апеляційний суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Державної екологічної інспекції щодо зупинення (заборони) діяльності ТОВ «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» в частині здійснення бункерування, зберігання, перевантаження, складування та вантажно-розвантажувальні операції з паливно мастильними матеріалами (масла, бензин, нафта та їх сполучення); оптова та роздрібна торгівля паливно-мастильними матеріалами (масла, бензин) до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, а зворотній висновок суду 1-ої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову є помилковим.

(2) Висновки апеляційного суду:

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що неправильне застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до неправильного вирішення позову, та про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду 1-ої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) задовольнити , а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення , яким :

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) задовольнити.

Зупинити (заборонити) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ ТРАЙТОН СЕРВІС УКРАЇНА» () в частині здійснення бункерування, зберігання, перевантаження, складування та вантажно-розвантажувальні операції з паливно мастильними матеріалами (масла, бензин, нафта та їх сполучення); оптова та роздрібна торгівля паливно-мастильними матеріалами (масла, бензин) до отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 01 лютого 2023 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.