Справа № 480/8473/22
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2023 року Справа № 480/8473/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8473/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області щодо нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2022 рік не в повному обсязі.
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області провести перерахунок та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2022 рік згідно з статтею 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Проте, в порушення вимог цього Закону відповідач безпідставно виплатив вказану допомогу у розмірі 120 грн, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562.
Ухвалою суду від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 2022 рік виплачена позивачу у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №760, оскільки відповідно до статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зі змінами внесенеми Зконами № 1339-VIII від 21.04.2016 та № 2082-VIII від 06.06.2017, допомога, передбачена цією статтею, виплачується в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1) у 1986 році, має інвалідність 2 групи (а.с. 6, 7).
Листом від 18.11.22 Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області повідомило позивача про відсутність підстав для виплати щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення у 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, оскільки така допомога виплачувалася в розмірі 120 грн., що встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).
Стаття 48 цього Закону у редакції Закону України №230/96-ВР від 06.06.96 передбачала, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам I і II групи в розмірі п`ять мінімальних заробітних плат.
Правове регулювання щодо розміру цієї виплати зазнало неодноразових змін.
Пунктом 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", статтю 48 Закону №796-XII викладено у такій редакції: Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 таке звуження права осіб на одержання щорічної допомоги на оздоровлення і положення Закону №107-V від 28.12.2007 про внесення таких змін до статті 48 Закону №796-ХІІ визнано неконституційними, та зазначено, що Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи діє в попередній редакції.

Підпунктом 8 пункту 4 розділу І Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" стаття 48 Закону України від 28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладена у новій редакції, відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Прикінцевими положеннями Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України передбачено, що він у зазначеній частині набирає чинності з 01 січня 2015 року.

Рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 та від 17.07.2018 №6-р/2018 окремі положення Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними.

Так, рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17.07.2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): п.п.2, абз.1-2 п.п.3, п.4, абз.1-2, п.п.5, абз.1-4 п.п.6, п.п.7 п. 4 розділу I Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"; ч.3 ст.22, ч.2 ст.24, ч.7 ст.30 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; ст.53 (крім її назви), ст.60 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України.

Водночас підпункт 8 пункту 4 розділу I Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", ні рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018, ні жодним іншим рішенням Конституційного Суду України неконституційним не визнавався.

Відповідно до статті 48 Закону №796-ХІІ у редакції Законів України від 21.04.2016 №1339-VIII та від 06.06.2017 №2082-VIII, одноразова компенсація виплачується, зокрема особам, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання вимог ст. 48 Закону №796-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 26.10.2016 №760 затвердив Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі - Порядок №760).

Пунктом 2 Порядку №760 передбачено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Відповідно до п. 10 Порядку №760 щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, - в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від12.07.2005 №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами підпункту 4 пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936, у редакції від 24.04.2021, щорічна допомога на оздоровлення деяким категоріям постраждалих громадян відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: особам з інвалідністю I і II групи - 120 гривень.

У рішенні від 25.01.2012 у справі №3-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Оскільки стаття 48 Закону №796-ХІІ, в редакції Законів України від 21.04.2016 №1339-VIII та від 06.06.2017 №2082-VIII, яка визначає, що щорічна допомога на оздоровлення виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, є чинною на час виникнення спірних правовідносин та неконституційною не визнавалась, то відповідач правомірно застосував для визначення позивачу, як особі з інвалідністю ІI групи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, розміру одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2022 рік постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Посилання позивача на нечинну редакцію статті 48 Закону №796-ХІІ для обгрутування права на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат суд вважає безпідставним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі №216/4125/16-а.

Отже, відповідач діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України. Тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар