Справа № 420/17778/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області застосування при визначенні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати в сумі 6186,32 грн. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2022 року із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2019- 2021 рр. в сумі 10846,37 грн. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з липня 2019 р. отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», а з березня 2022 р. відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже з березня 2022 р. позивач отримує пенсію у новому розмірі, але для розрахунку була врахована середня заробітна плата в сумі 6186,32 грн, яка застосовується в разі переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону. Позивач звернулася до пенсійного управління щодо перерахунку розміру пенсії із розрахунку середньої заробітної плати по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019-2021), але вимоги були проігноровані.

Ухвалою судді від 13.12.22 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.12.22 до суду від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що у випадку позивача має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а відтак застосуванню до даних правовідносин підлягає п. 4-3 Розділу ХV Закону №1058-IV (у редакції чинній з 01.10.2017). Термін «обчислення пенсії» у правовому розумінні тотожний терміну «призначення пенсії», а не перерахунку. Тобто, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії. При цьому, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передує року звернення за перерахунок пенсії або переходу на інший вид пенсії, судові необхідно врахувати, що Верховний Суд України вже вирішував питання щодо правильного застосування зазначених норм матеріального права при розгляді інших справ. Так, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 12 та 26 червня 2012, 04 грудня 2012, від 17 вересня 2013, 27.10.2015 (№№ 21-187а12, 21-195а12, 21-371а12, 21-214а13, 21- 4636а15 відповідно) міститься висновок, згідно з яким перерахунок пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині 2 статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. При вирішенні спірного питання слід розмежовувати «право на призначення пенсій» та «право на переведення пенсії» та враховувати, що право на призначення пенсії може бути використано лише один раз, яке особа самостійно та добровільно обирає при звернені до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою. «Право на переведення пенсії» є похідним від «права на призначення пенсії» та може бути використане особою лише після використання «права на призначення пенсії» та лише за умови, що переведення буде здійснено на пенсію іншого її виду. Оскільки позивач вже отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», підстави для повторного призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, відсутні. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 березня 2018 у справі №336/368/16-а (2-а/336/59/16), від 03 квітня 2018 у справі № 753/8128/16-а. Застосовування показника середньої заробітної плати в розмірі 6186,32 для перерахунку пенсії та дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, Законах України, роз`яснювальних листах органів Пенсійного фонду

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позивач до 01.03.2022 отримувала пенсію за віком призначену за Законом України «Про державну службу».

В березні 2022 р. пенсія позивачу перерахована з урахуванням страхового стажу роботи 35 років 06 місяців, врахованого по 31.07.2012 (коефіцієнт страхового стажу складає 0,35500). Розмір пенсії Позивача з 01.03.2022 складає 2981,98 грн., в т. ч.: 2814,91 грн. - основний розмір пенсії (7929,32 грн. х 0,35500), та 96,70 грн. - доплата за понаднормовий стаж (за 5 років) та підвищення згідно ч. 3 ст. 29 Закону 1058 70,37 грн.

20.10.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 рр.

Однак листом від 10.11.2022 № 18615-16123/Б-02/8-1500/22 ГУ ПФУ в Одеській області фактично відмовило позивачу в перерахунку пенсії, вказавши, що на законних підставах при розрахунку пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосований показник середньої заробітної плати (доходу) 6186,32 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Так, згідно зі статтею 9 Закону №1058 за рахунок коштів ПФУ в солідарній систем призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За змістом частини третьої статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Разом з тим, позивачу було призначено пенсію у 2019 році відповідно до Закону України «Про державну службу», а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивач в 2022 році звернувся вперше, а тому судом не приймаються доводи відповідача, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058.

Враховуючи, що позивачу у 2019 р. було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, призначення пенсії позивачу відповідно до Закону №1058-ІV з березня 2022 року відбулося вперше.

Відтак, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-ІV.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Зазначена позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у праві № 876/5312/17.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного суду від 20.03.2018 № 336/368/16, так як предмети спорів не є тотожними чи аналогічними. Так, в зазначені справі заява позивача до Управління фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена в 2007 році, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012, 2013 та 2014 роки.

Водночас, в зазначеному судовому рішенні прямо вказано, що вказаний висновок не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15, які полягають в тому, що особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку вона (пенсія) має обраховуватися на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше.

Пенсія, як легітимне очікування у відповідності до низки рішень Європейського суду з прав людини становить право власності позивача, захист якого гарантується Протоколом 1 до статті 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Застосування запропонованого позивачем способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови для переведення його на пенсію за віком у відповідності до Закону №1058. Разом з тим, з листа-відповіді відповідача не вбачається вказівок на наявність перешкод для перерахунку пенсії позивача за її заявою окрім тих, оцінка яким надана судом у даному рішенні.

Повноваження відповідача у даній справі не є дискреційними (не допускають одночасно двох однаково законних рішень), дотримання всіх встановлених для цього законом умов. Отже, суд погоджується з доводами позивача про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV. Позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019-2021 рр., починаючи з 01.03.22, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄРДПОУ: 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області щодо застосування при визначенні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати в сумі 6186,32 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2022 року із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2019- 2021 рр.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк