Справа № 200/2049/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року справа №200/2049/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Блохіна А.А., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/2049/22 (головуючий І інстанції Логойда Т.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС, третя особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС (далі - ГУ ДПС у Донецькій області, відповідач), в якому просив: визнати протиправною та скасувати повністю вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.05.2021 року № Ф-27995-17У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску;

- зобов`язати Головного управління ДПС у Донецькій області відкликати вимогу від 11.05.2021 року № Ф-27995-17У з Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) без виконання.

Ухвалою суду від 04.02.2022 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що спірну вимогу не отримував, тому не оскаржив у встановленому законом порядку, з 2018 року не є платником єдиного внеску, оскільки припинив підприємницьку діяльність. Суд не витребував у відповідача рішення про нарахування штрафних санкцій та пені, тобто не перевірив правомірність такого нарахування. Суд дійшов помилкового висновку, що повернута поштовою службою вимога вважається врученою, оскільки в ст. 42 ПК України зазначено, що поштова служба повинна вказати в день вручення причину: відмову отримати поштове відправлення чи відсутність за місцем знаходження, інші причини. Апелянт вважає, що закінчення строку зберігання не є причиною невручення. Також, суд порушив норми процесуального права: ч.ч. 2, 3 ст. 2, ст.ст. 8, 9, ч. 2 ст. 77, ч.ч. 3, 4 ст. 162, ст. 163 КАС України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач з 18.11.2010 року по 05.03.2018 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем; був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який перебуває на обліку в Маріупольській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Донецькій області; перебував на спрощеній системі оподаткування.

05.03.2018 року припинено підприємницьку діяльність позивача, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис № 0027361 (код ЄДРПОУ, який відповідає РНОКПП, - ) (а.с. 14).

Рішенням Головного управління ДПС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.03.2021 року № 00/2455/24-13 до позивача були застосовані штрафні санкції за період з 28.06.2013 року по 23.10.2019 року на суму 5291,04 грн. та нарахована пеня 45100,91 грн. (а.с. 38)

Зазначене рішення надсилалося на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак 12.04.2021 року поштовою службою повернуто до відправника за закінченням терміну зберігання (про що на конверті міститься відповідна довідка поштової служби) (а.с. 41-43).

Зазначене рішення позивачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалося.

На підставі даних інформаційної системи податкових органів ГУДПС у Донецькій області відносно позивача прийнято вимогу від 11.05.2021 року № Ф-27995-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму недоїмки станом на 30.04.2021 року - 50391,95 грн., з них: недоїмка 0,00 грн., штрафи 5291,04 грн., пеня 45100,91 грн. (Складові цієї вимоги - штраф та пеня у вказаних сумах - щодо позивача були застосовані рішенням відповідача від 09.03.2021 року № 00/2455/24-13) (а.с. 46).

Вимога від 11.05.2021 року № Ф-27995-17 надсилалася на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак 14.06.2021 року поштовою службою повернута до відправника за закінченням терміну зберігання (про що на конверті міститься відповідна довідка поштової служби). Вона не оскаржувалася та набула статусу узгодженої (а.с. 46-48).

Відповдіачем сформовано узгоджену вимогу (від 11.05.2021 року № Ф-27995-17У на суму недоїмки станом на 30.04.2021 року - 50391,95 грн., з них: недоїмка 0,00 грн., штрафи 5291,04 грн., пеня 45100,91 грн.), яку направлено на примусове виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

На підставі вказаної вимоги державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову від 08.10.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 67062974 (а.с. 8).

23.10.2021 року позивач по пошті отримав вказану постанову державного виконавця, з якої дізнався про наявність оскарженої вимоги.

25.10.2021 року позивач направив до Головного управління ДПС у Донецькій області скаргу на вимогу (а.с. 10).

Листом ГУДПС у Донецькій області від 13.12.2021 року № 1454/Р/05-99-13-03-14 повідомлено, що за даними інформаційної системи ДПС України за позивачем обліковувалася заборгованість зі сплати єдиного внеску (код платежу 71040000) у розмірі 50391,95 грн., тому відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2021 року № Ф-27995-17 на суму 50391,95 грн. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня, яким щодо Головного управління ДПС у Донецькій області є Державна податкова служба України (а.с. 11-12).

За п.п. 1, 4, 5 частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2464 зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

За ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464).

Максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464).

Згідно абз. 3 ч. 8, ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Податковий орган також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Згідно п. 1 розд. VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

За абз. 2 - 4 п. 2 розд. VI Інструкції у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно п. 3 розд. VІ Інструкції податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1 - 7 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривен.

За абз. 1 п. 4 розд. VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Згідно п. 6 розд. VІ Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі; податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки); вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили; борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 або іншими положеннями Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу,- у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 або іншого положення Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі,- у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі акту перевірки, даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкового органу у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, борги зі сплати фінансових санкцій. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 року у справі № 826/11623/16.

За абз. 6 п. 3 розд. VI Інструкції податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

Згідно абз. 9 п. 4 розд. VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з абз. 14 та 15 п. 4 розд. VI Інструкції у разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Після надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику корінець такої вимоги з відміткою про вручення підшивається до справи платника.

Суд зазначає, що надсилаючи на податкову адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) (вимогу 11.05.2021 року № Ф-27995-17) рекомендованим листом з повідомленням про вручення суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством і не порушив права позивача.

Враховуючи, що вимога повернута відправнику поштовою службою за закінченням встановленого строку зберігання, відповідно до наведених вимог законодавства, вона вважається врученою.

Оскільки позивач як платник єдиного внеску у встановлений строк не сплатив зазначені у вимозі суми, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку, тому така вимога отримала статус узгодженої.

Податковий орган правомірно надіслав узгоджену вимогу як виконавчий документ (позначивши вимогу вкінці літерою «У», тобто узгоджена) до підрозділу державної виконавчої служби для її подальшого примусового виконання, що відповідало вимогам законодавства.

Надіслання такої вимоги платнику податків законодавством не передбачено.

Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Прийняття контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) з порушенням строків не звільняє платника податку від обов`язку сплатити борг з єдиного внеску та штрафних санкцій, застосованих за його несплату.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 04.09.2018 року у справі № 817/1061/17.

Крім того, недоліки оформлення, порядку прийняття вимоги, в тому числі порушення строків її прийняття або строків направлення не можуть бути підставами для її скасування за умови, якщо платником вчинено порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

Положення Податкового кодексу України, на які посилався позивач, на спірні правовідносини не поширюється.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/2049/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області - відокремленого підрозділу ДПС, третя особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 1 лютого 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

А.А. Блохін