Справа № 420/8366/22
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/8366/22
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідачаКравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року по справі №420/8366/22, прийнятого у складі судді Самойлюк Г.П., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області №456-У111 від 24.12.2021 року;

зобов`язати Теплицьку сільську раду Болградського району Одеської області прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_1 у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га, за рахунок земельної ділянки - кадастровий номер :01:003:0009, яка розташована за межами населеного пункту на території Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року позивачка подала апеляційну скаргу, та просила її скасувати та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скаргипозивач обґрунтовує тим, що з невідомих причин посадові особи Одеського окружного адміністративного суду приховали від неї ухвали від 04.07.2022 року та від 05.09.2022 року та не надіслали їх поштою на адресу апелянта.

Апелянт також вказує на те, що нею були повністю виконані вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-VI, з урахуванням змін та доповнень, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. TheUnitedKingdom від 21 лютого 1975 року, Серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі Guйrin v. France від 29 липня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-V, p. 1867, § 37).

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (див. рішення у справі PйrezdeRadaCavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, p. 3255, § 45).

Оскільки, питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист (див., mutatismutandis, рішення у справі MiragallEscolanoandothers v. Spain, заява № 38366/97, § 37, ECHR 2001-I; та у справі ZvolskэandZvolskб v. theCzechRepublic, заява № 46129/99, § 51, ECHR 2002-IX).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року).

Судами 1-ї та апеляційної інстанцій встановлено, що залишаючи позовну заяву без руху, суд 1-ї інстанції було вказано на наступні недоліки позовної заяви:

-позивачем не було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову та не надано жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища;

- позивачем в позовній заяві не наведено обставин обґрунтування позовних вимог та не надано доказів на їх підтвердження, зокрема, але не тільки: належним чином засвідчені копії рішення сесії Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області №693-VII від 18.09.2020 року, рішення сесії Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області №540-VII від 12.11.2019 року;

- позивачем не надано копій жодних документів щодо посвідчення його особи та місця реєстрації (копія паспорта, посвідчення тощо) та РНОКПП.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції копія ухвали суду від 21.06.2022 року на адресу позивача не направлялась, проте на офіційній веб-сторінці Одеського окружного адміністративного суду було опубліковано повідомлення про залишення позовної заяви без руху (а/с 13).

26.08.2022 року від позивачки надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій вказала на відсутність у ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 року реквізитів для сплати судового збору (а/с 14-18).

Разом з тим, позивачкою не було надано до суду квитанції про сплату судового збору, будь-яких документів щодо підтвердження скрутного матеріального становища та уточненої позовної заяви на виконання вимог ухвали від 21.06.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що КАС України не передбачає обов`язку вказувати в ухвалі суду реквізити для сплати судового збору та на офіційному сайті Одеського окружного адміністративного суду наявна актуальна інформація про реквізити для сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року було продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви, про що було опубліковано оголошення на офіційній веб-сторінці Одеського окружного адміністративного суду (а/с 30).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 року та від 05.09.2022 року надіслані судом до Єдиного державного реєстру судових рішень та у відповідності до положень Закону України Про доступ до судових рішень, оприлюднені 27.06.2022 року та 07.09.2022 року відповідно.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, при належному добросовісному відношенні позивач не був позбавлений можливості ознайомитись із текстом ухвали від 04.07.2022 про залишення позовної заяви без руху та усунути зазначені у ній недоліки, проте таким правом не скористався. Більш того, апеляційний суд зауважує, що подання позивачем заяви від 26.08.2022 року свідчить про її ознайомлення зі змістом ухвали від 21.06.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 28.09.2022 року до суду від позивача заяви на виконання ухвали суду від 21.06.2022 року не надходило, а саме: документа про сплату судового збору або доказів підтвердження скрутного матеріального становища, клопотання про продовження строку для усунення недоліків позивачем не подано, про усунення недоліків шляхом направлення засобами поштового зв`язку позивач не повідомила (згідно автоматизованої системи діловодства суду вхідної кореспонденції по справі станом 28.09.2022 року не зареєстровано).

При цьому, апеляційний суд зауважує, що ненадання обґрунтувань та копій документів до позовної заяви, згідно вимог процесуального законодавства, не є підставами для повернення позовної заяви, проте несплата судового збору є такою підставою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскільки позивачем не було дотримано вимоги процесуального законодавства, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо повернення позовної заяви.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідною заявою із дотриманням усіх вимог процесуального законодавства.

Апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених в ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми процесуального права, ухвалу прийнято повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийняте та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.

Апеляційний суд, доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування ухвали суду 1-ої інстанції.

Керуючись ст.8,19,55,125 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,5,12,14,19,21, 292, 308, 311, 312, 316,320, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 01 лютого 2023 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.