Справа № 140/7588/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року ЛуцькСправа № 140/7588/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) (далі відповідач) , та просить:

визнати протиправними дії щодо не включення до складу грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення у квітні 2022 року та у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористані дні додаткові відпустки учасника бойових дій винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату допомогу на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 роки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій із включенням до складу грошового забезпечення винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не включення до складу грошового забезпечення індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення у квітні 2022 року, а також при розрахунку та виплаті компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 роки та компенсації за невикористані дні додаткові відпустки учасника бойових дій;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату допомогу на оздоровлення за 2022 рік, а також компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 роки та компенсацію за невикористані дні додаткові відпустки учасника бойових дій із включенням до складу грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України. Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 18.08.2022 № 688-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас ОСОБА_1 за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці на висловили бажання продовжувати службу): один з подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 19.08.2022 наказом № 695-ОС начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової за сімейними обставинами. Відповідно до наказу від 19.08.2022 № 695-ОС оголошено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 20 невикористаних календарних дні щорічної основної відпустки за 2022 рік та за 112 невикористаних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2022 роки. Як позивачу стало відомо, при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткові відпустки учасника бойових дій відповідач протиправно не включив до складу місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини для визначення розміру вказаних виплат додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) та індексацію грошового забезпечення, що призвело до зменшення розміру виплат.

Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними, оскільки відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), та грошове забезпечення підлягає індексації, тому при нарахуванні і виплаті допомоги на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткові відпустки учасника бойових дій відповідач мав розрахунок виплат проводити з урахуванням грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 та індексації грошового забезпечення. При цьому, вказує, що ознаки грошової винагороди, визначені Постановою № 168 відповідають ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву та клопотанні про доручення доказів відповідач позовних вимог ОСОБА_1 не визнав у зв`язку з їх безпідставністю. З посиланням на норми законодавства, вказує на відсутність підстав для врахування при обрахунку розміру допомоги на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткові відпустки учасника бойових дій додаткової грошової винагороди в розмірі 30 тис.грн. згідно із Постановою № 168, оскільки вона має тимчасовий характер та не може входити до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а також індексації грошового забезпечення, оскільки індексація не входить до складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців. З огляду на зазначене, вважає оскаржувані дії відповідача правомірними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суд від 02.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ) і ця обставина не є спірною.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 18.08.2022 № 688-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас ОСОБА_1 за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці на висловили бажання продовжувати службу): один з подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 13).

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) від 19.08.2022 № 695-ОС позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової за сімейними обставинами (а.с. 14).

Відповідно до вказаного наказу позивачу, зокрема, виплачено компенсацію за невикористані 20 календарних дні щорічної основної відпустки за 2022 рік та за невикористані 112 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2022 роки.

Згідно з особистою карткою грошового забезпечення та заробітної плати з січня по жовтень 2022 року позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення у квітні 2022 року у розмірі 20461,50 грн., а також у вересні 2022 року позивачу виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки у розмірі 15763,80 грн. та за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 88277,28 грн. (а.с. 20).

У довідках розрахунку суми грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 20 календарних діб, розрахунку суми грошової компенсації за невикористану відпустку, як учаснику бойових дій за 2015-2022 роки за 112 календарних діб та розрахунку суми допомоги для оздоровлення за 2022 рік зазначено, що грошова компенсація за невикористану щорічну основну, грошова компенсація за невикористану відпустку, як учаснику бойових дій та допомога для оздоровлення за 2022 рік обчислювались по наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за роботу в режимних обмеженнях (таємність), надбавка за класну кваліфікацію, надбавка за особливості проходження служби, премія (а.с. 50-51).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не включення до складу місячного грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення у квітні 2022 року, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткові відпустки, як учаснику бойових дій грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 та індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (далі - Закон № 661-IV) передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

За приписами частин третьої, четвертої статті 25 Закону № 661-IV військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства. Соціальний захист працівників Державної прикордонної служби України забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю, якщо інше не передбачено трудовим договором.

Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII (далі - Закон №2011-XII ) до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно із абзацом другим пункту 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За приписами пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі - Інструкція № 558), ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Згідно із пунктом 2 розділу І Інструкції № 558 у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із:

посадового окладу;

окладу за військовим званням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із:

основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням);

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Пунктом 3 розділу І Інструкції № 558 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Як передбачено пунктом 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Також пунктами 1, 5 глави 7 розділу IV Інструкції № 558 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до статті 16-2 Закону України від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки» учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII №3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

За приписами пункту 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558 У рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Як було встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивачу було нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, розрахунок яких здійснено відповідачем з грошового забезпечення без урахування у його складі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Так, пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, виходячи із приписів пункту 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пункту 2 Постанови № 704, до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема, винагороди, які мають постійний характер.

При вирішенні питання щодо того, чи є передбачена Постановою № 168 додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень винагородою, яка має постійний характер та підлягає включенню до складу місячного грошового забезпечення для визначення розміру допомоги на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, суд виходить з того, що вказана додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000 гривень.

На думку суду, оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, включаються винагороди, які мають постійний характер, а додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), тому відсутні правові підстави для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована допомога на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, додаткової винагороди, яка передбачена Постановою № 168.

Суд відхиляє покликання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, оскільки у вказаній справі викладена правова позиція щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону № 2011-XII, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, що була передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889). На думку суду, висновки, викладені у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, не можуть бути застосовані при вирішенні даної справи з огляду на те, що Постановою № 889 буда установлена щомісячна додаткова грошова винагорода (військовослужбовцям Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення), яка відповідала ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер, тоді як Постановою № 168 запроваджена додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень, яка носить тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану). При цьому, на даний час жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення за 2022 рік та компенсація за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд у даній справі дійшов висновку про те, що відповідач не враховуючи додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим в задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправними дії щодо не включення до складу грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення у квітні 2022 року та у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та компенсації за невикористані дні додаткові відпустки учасника бойових дій винагороди, передбаченої Постановою № 168 та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату допомогу на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 роки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій із включенням до складу грошового забезпечення винагороди, передбаченої Постановою № 168 належить відмовити.

Надаючи оцінку діям відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, а також при нарахуванні та виплаті компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій суд зазначає таке.

Як було встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивачу було нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, розрахунок яких здійснено відповідачем з грошового забезпечення без урахування у його складі індексації грошового забезпечення.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Статтею 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Таким чином, спеціальним законом прямо передбачено правило безумовної індексації грошового забезпечення військовослужбовця, котре не поставлено у залежність від дії будь-яких факторів.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Сторонами не заперечується, що в 2022 році індексація грошового забезпечення виплачувалась позивачу, що підтверджується особистою карткою грошового забезпечення та заробітної плати з січня по жовтень 2022 року (а.с. 20).

Оскільки у спірному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер та враховуючи її особливу правову природу, у відповідача були відсутні правові підстави для її неврахування при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 30 квітня 2021 року у справі №620/561/20.

З огляду на викладені висновки, враховуючи нарахування та виплату позивачу у 2022 році індексації грошового забезпечення, суд вважає, що дії відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій є протиправними.

З метою повного відновлення прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військову частину НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з урахуванням індексації грошового забезпечення

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк