Справа № 420/15940/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 лютого 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати та виплатити невиплачене грошове забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування на невиплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.03.2018 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.03.2018 (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи у письмовому провадженні, суд встановив наступне.

05.12.2022 представник відповідача надав суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якої посилається на приписи ст. ст. 122, 123 КАС України та ст. 233 Кодексу Законів про працю України, та зазначає, що позивач пропустив тримісячний строк звернення з позовом до суду.

При цьому, суд встановив, що на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 11.03.2021 № 213 о/с 16.03.2021 позивача звільнено зі служби в поліції.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог предметом розгляду вказаної справи є ненарахування на невиплата на користь позивача грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 31.03.2018 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно).

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби та невиплатою всіх належних, на думку позивача, сум.

25.11.2021 за вх. № 1442 а/з до Департаменту патрульної поліції надійшов адвокатський запит Юлії Крат, що діяла в інтересах позивача щодо надання інформації про здійснення доплати за службу в нічний час, індексації грошового забезпечення.

03.12.2021 Департамент патрульної поліції надав відповідь на адвокатський запит, в якому було зазначено:

1. Підстав для нарахування та виплати коштів за службу у нічний час за період з 07.11.2015 до 31.03.2018 - відсутні.

2. Підстав для виплати індексації за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 - відсутні. Також адвокату Юлії Крат, що діяла в інтересах позивача надіслано разом з відповіддю на адвокатський запит відомості про грошове забезпечення з 07.11.2015 по 16.03.2021.

Таким чином, позивач дізнався про порушення своїх прав 03.12.2021.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справ про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі заробітної плати, застосуванню підлягають положення частини другої статті 233 КЗпП України, а не статті 122 КАС України.

При цьому, представник позивача зазначає, що строк звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати не обмежується, посилаючись на ч. 2 ст. 233 КЗпП в редакції, чинній на момент порушення прав позивача.

Водночас, 19.07.2022 набули чинності зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, внесені Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». Так, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній з 19.07.2022) передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, у зв`язку із прийняттям Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX, стаття 233 Кодексу законів про працю України більше не містить положень про те, що «у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком».

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відтак станом на дату звернення позивача до суду, а саме 07.11.2022 стаття 233 Кодексу законів про працю України не містить положень щодо не обмеження будь-яким строком права звернення до суду із вимогами про стягнення заробітної плати (вирішення трудового спору), оскільки відбулась зміна у чинному законодавстві України.

Суд зазначає, що позивач мав можливість звернутися до суду в тримісячний строк з дня набрання чинності 19.07.2022 змін до статті 233 Кодексу законів про працю України, внесених Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», тобто до 19.10.2022 - строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду.

Отже, в контексті даної справи суд враховує, що протягом тримісячного строку звернення до суду з моменту набрання чинності змінами частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, тобто до 19.10.2022, позивач до суду не звертався.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до адміністративного суду.

Позивач не надав заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а тому йому необхідно подати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене, суд залишає позовну заяву без руху та вказує на необхідність позивачу надати до суду: клопотання про поновлення строку звернення з відповідними доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.123, 160, 161, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту даної ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде залишений без розгляду відповідно до приписів ч.15 ст.171 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана БОЙКО