Справа № 380/3698/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3698/22 пров. № А/857/14375/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року, головуючий суддя Гулик А.Г., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до МВС України, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача (висновок від 21.12.2021 року) про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з другою групою інвалідності; зобов`язати відповідача призначити одноразову грошову допомогу позивачу у зв`язку із другою групою інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що після встановлення позивачу 23.12.2019 ІІ групи інвалідності, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату відповідної допомоги. Проте, у задоволенні заяви та виплаті допомоги позивачу відмовили з тих підстав, що від дати первинного огляну МСЕК пройшло більше двох років. Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки Закон України Про міліцію не встановлює жодних обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги при настанні страхового випадку встановлення інвалідності. Зазначає, що встановлення йому другої групи інвалідності є самостійною підставою для виплати одноразової грошової допомоги.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із другою групою інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10. 2015 року №850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 із висновком Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 19.11.2021 року і прийняти за наслідками такого розгляду одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, МВС України оскаржило його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, відсутні правові підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови №850 від 21.10.2015 року.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (по особовому складу) від 30.03.2010 року №6 о/с дск позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за пунктом а статті 65 (за віком).

26.05.2010 року під час первинного огляду позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою МСЕК №457067 від 02.06.2010 року.

Позивачу виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

23.12.2019 року під час повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою МСЕК №011375 від 13.02.2020 року та висновком з акта огляду від 13.02.2020 року.

У зв`язку із отриманням II групи інвалідності, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Листом № 132/31/01-2020 від 06.04.2020 року Головне управління МВС України у Львівській області повідомило позивача, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, у зв`язку з чим в нього відсутнє право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Вказану відмову позивач оскаржив до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року у справі №380/3698/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо нескладення висновку на підставі заяви та документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області скласти та подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи з 23.12.2019 року, внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

22.01.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із заявою/рапортом від 22.01.2021 року з доданням відповідних документів, просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, котре скерувало документи на розгляд МВС України.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом №7322/15-2021 від 24.02.2021 року повернув ліквідаційній комісії ГУ МВС України у Львівській області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття рішення. В листі зазначено: - що під час опрацювання матеріалів виявлено, що написання по батькові ОСОБА_1 у відмітці ОВС на його заяві від 22.01.2021 року та у свідоцтві про хворобу від 31.03.2020 року №155 не відповідає його паспортним даним; - установлення заявникові при повторному огляді другої групи інвалідності та 60% втрати професійної працездатності (2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому при первинному огляді третьої групи інвалідності та 50% втрати професійної працездатності (2010), що суперечить умовам Порядку; - медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 Питання медико-соціальної експертизи, зокрема, повідомлено, що при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Вказано, що зазначені недоліки унеможливлювали прийняття рішення за поданими матеріалами.

Вважаючи протиправною бездіяльність МВС України позивач оскаржив її до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року у справі 380/4744/21 визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) від 22.01.2021 року про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 і додані до нього документи разом із висновком Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області і прийняти за наслідками повторного розгляду одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги).

На виконання вказаного судового рішення позивач знову подав пакет документів, необхідний для призначення допомоги, до Головного управління МВС України у Львівській області, яке скерувало їх для розгляду відповідачу.

Листом від 21.12.2021 року №58528/15-2021 відповідач повідомив Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області про прийняте ним рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги та надав копію висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 21.12.2021 року з відміткою відмовлено. Підставами для відмови у виплаті допомоги у вказаному висновку зазначено:

- встановлення заявникові при повторному огляді ІІ групи інвалідності та 60% втрати працездатності (2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому при первинному огляді ІІІ групи інвалідності та 50% втрати професійної працездатності (2010), що суперечить вимогам Порядку;

- під час опрацювання надісланих матеріалів виявлено, що написання по-батькові ОСОБА_1 у відмітці органу внутрішніх справ на його заяві від 22.01.2021 та свідоцтві про хворобу від 31.03.2020 року №155 не відповідає його паспортним даним.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі Закон №565-ХІІ).

Так, відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ, в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VІІІ, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07.11.2015 року Закон України «Про міліцію» №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІІІ (далі Закон №580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Таким чином, норми статті 23 Закону №565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України 21.10.2015 року прийняв постанову №850, якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Відповідно до підпункту 2) пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункт 8,9 Порядку №850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського регламентує статті 97 Закону №580-VІІІ. Відповідно до пункту 4) частини першої цієї статті одноразова грошова допомога в разі визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Частиною другою цієї статті визначено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Норми Порядку №850 (пункт 9) встановлюють, що прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги віднесено до компетенції МВС України, яке в місячний строк після надходження документів (висновку органу, в якому проходив службу заявник та наданих заявником документів) приймає одне з таких рішень:

1) про призначення грошової допомоги і надсилає його разом із документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги;

2) про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З листа відповідача Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2021 року №58528/15-2021 видно, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року у справі №380/4744/21 повторно розглянуто матеріали ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу та відмовлено в її призначенні.

При цьому, за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не прийнято жодного рішення. У матеріалах справи наявний лише висновок Головного управління МВС України у Львівській області про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року у справі №380/4744/21 з резолюцією МВС України від 21.12.2021 року «відмовлено».

Таким чином вірним є висновок суду попередньої інстанції про те, що ні лист Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2021 року №58528/15-2021 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, ні висновок Головного управління МВС України у Львівській області про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 у справі №380/4744/21 з резолюцією Міністерства внутрішніх справ України не може вважатися прийнятим рішенням у розумінні пункту 9 Порядку №850, оскільки таким є лише рішення про призначення допомоги або про відмову в її призначенні.

Таким чином, Міністерство внутрішніх справ України ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного рішення щодо одноразової грошової допомоги заявнику (про призначення/відмову у призначенні), а висновки суду попередньої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог відповідають нормам матеріального та процесуального права, є вірними та обґрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про часткову підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі №380/3698/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Р. Й. Коваль
В. В. Гуляк