Справа № 420/8021/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8021/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ), Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802 від 22.11.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.11.2021 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту № 317153 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.10.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в особі начальника управління Олексія Шинкевича винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802, якою постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн., відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних Мінімумів доходів громадян.

Представник позивача звернув увагу, що зазначена Постанова не надходила на адресу ФОП ОСОБА_1 , а про її існування він дізнався отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 року ВП №68750378 за постановою №320802 від 22.11.2021 року про стягнення штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Позивач не погоджується із застосуванням відповідних фінансових санкцій, оскільки вважає застосування таких санкцій протиправним, а постанову про її застосування необґрунтованою та прийнятою всупереч вимогам законодавства України.

Так, на переконання позивача, Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки порушено п.п.26, 27 Порядку №1567, а саме - здійснення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт без належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, без його присутності.

При цьому щодо суті правопорушення представник позивача зазначає, що водієм були надані всі необхідні документи передбачені статтею 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Отже, оскільки всі документи були надані, а картка водія до цифрового тахографу передбачена лише для водіїв, які здійснюють міжнародні перевезення, на думку сторони позивача, співробітники органу державного контролю, які здійснювали перевірку щодо наявності встановлення тахографу, перевищили свої повноваження, оскільки мали право здійснювати перевірку щодо наявності встановлення тахографу виключно під час здійснення міжнародного автомобільного перевезення, хоча в акті зазначено, що здійснювалось внутрішнє перевезення. Тим самим було порушено ч. 2 ст. 19 Конституції України.

На підставі викладеного позивач вважає постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802 від 22.11.2021 року протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 13.06.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою судді від 13.06.2022 також було витребувано з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки належним чином засвідчену копію матеріалів, які були підставою для прийняття постанови від 22.11.2022 року №320802.

Адміністративний позов з додатками в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 08.06.2022 року, про що сформовано довідку 14.06.2022 року.

Електронний примірник ухвали суду від 13.06.2022 року доставлено до електронного кабінету Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 13.06.2022 року, про що сформовано довідку 14.06.2022 року.

Ухвалою судді від 10.08.2022 року залучено до участі по справі в якості другого відповідача Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014), а також витребувано з Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ) належним чином засвідченої копії матеріалів, які були підставою для прийняття постанови від 22.11.2022 року №320802, а також докази належного повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Копії ухвали про відкриття провадження по справі від 13.06.2022 року та ухвали від 10.08.2022 року були розміщені на сайті Судова влада України, Одеський окружний адміністративний суд.

Ухвала суду від 10.08.2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 12.08.2022 року, ухвала суду від 13.06.2022 року - 15.06.2022 року.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідачі належним чином та своєчасно повідомлялись про встановлений ухвалами суду від 13.06.2022 року та 10.08.2022 року строк для подання відзиву на позовну заяву, проте станом на час розгляду справи відзиви на адміністративний позов до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від відповідачів не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Витребувані докази до суду від відповідачів також не надійшли.

З огляду на зазначене суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 15.10.2021 року за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено Акт №317153.

Згідно вказаного акту, на підставі направлення на перевірку від 12.10.2021 №026519, 15.10.2021 року о 08:38 год. була проведена перевірка транспортного засобу: MAN / ZORZI, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , водійське посвідчення НОМЕР_4 , ТСУ 5150, що належить ОСОБА_3 , згідно договору оренди орендар ОСОБА_1 .

Як вбачається з акту перевірки №317153 від 15.10.2021 року під час перевірки виявлено порушення, передбачене ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме: товарно-транспортна накладна; особиста картка водія на ім`я ОСОБА_2 до цифрового тахографу, роздруківка на паперовому носії режиму праці та відпочинку водіїв за 15.10.2021 року.

Згідно запису в Акті перевірки №317153 від 15.10.2021 року водій транспортного засобу з актом ознайомився, від письмових пояснень та підпису відмовився.

22.11.2021 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту № 317153 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.10.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в особі начальника управління Олексія Шинкевича винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802, якою постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн., відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

22.02.2022 року державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №68750378 за виконання постанови Управління укртрансбезпеки в Одеській області №320802 від 22.11.2021 про стягнення штрафу в сумі 17000 грн. на користь держави, боржник - ОСОБА_1 .

Позивачем вказана постанова №68750378 від 22.02.2022 року отримана 02.04.2022 року, що підтверджується копією листа та роздруківкою статусу відстеження поштових відправлень, доданих до адміністративного позову.

Як стверджує позивач, саме цієї дати йому стало відомо про наявність відносно нього постанови № 320802 від 22.11.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 вказаного Положення).

Згідно ст.6 Закону України Про автомобільний транспорт, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, відповідно до п. 1 якого в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567, в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням та справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно пункту 29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Отже, аналіз наведених норм Порядку №1567 встановлює право суб`єкта господарювання бути присутнім при розгляді справи про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, надавати пояснення та докази на спростування висновків акта перевірки.

Позивач зазначив, що відповідач не повідомив його належним чином про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило його права надати пояснення та докази щодо встановлених суб`єктом владних повноважень порушень. Крім того, позивач стверджує, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу не надходила на його адресу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на ім`я ОСОБА_1 , проте відсутні докази надіслання відповідачем, а також отримання позивачем вказаного документу, а саме: розписка про отримання запрошення або повідомлення про вручення поштового відправлення, як це передбачено п.п. 26 Порядку №1567.

Відповідачем також не надано докази вручення позивачу копії оскаржуваної постанови під розписку чи надсилання її рекомендованим листом із повідомленням на його адресу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачами не подано відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень та не виконано ухвалу суду і не надано суду документів, на підставі яких була прийнята оскаржувана постанова (матеріали перевірки та справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт), а також докази належного повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Отже, суд доходить висновку, що відповідачем не виконано покладений на нього обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення та вчинених дій, та не спростовано доводи позивача щодо неналежного його сповіщення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а також щодо невиконання вимог Порядку №1567 в частині вручення постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Особі, до якої застосовуються адміністративно-господарські штрафи, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Пункт 26 Порядку №1567 покладає обов`язок сповіщення особи на орган державного контролю.

При цьому, порушення права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно нього, з огляду на викладені в адміністративному позові зауваження позивача щодо матеріалів перевірки та суті стверджуваного порушення, вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такого розгляду та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

З огляду на вищевикладене, спірну постанову прийнято без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже така постанова не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

На підставі викладеного суд вважає, що вказане порушення є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови.

У спірних правовідносинах має місце порушення принципів Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28 вересня 1977 року, зокрема: право бути вислуханим, це означає, що до будь-якого адміністративного акту, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом.

Слід вказати, що право бути вислуханим під час розгляду його справи віднесено до одного з основних складових (принципів) адміністративної процедури. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Порушення процедури притягнення позивача до відповідальності, робить недоцільним встановлення судом обставин, чи є в діях останнього склад порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ), Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802 від 22.11.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук