Справа № 300/4462/22
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2023 р. справа № 300/4462/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в міжнародних правовідносинах в сумі 676099,55 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу в міжнародних правовідносинах перед бюджетом іноземної держави - Республіки Польща в загальному розмірі 676099,55 грн., що виник внаслідок несплати узгодженої суми грошового зобов`язання в міжнародних правовідносинах.
На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, головуючий суддя звернувся до управління ДМС в Івано-Франківській області із запитом за № 300/4462/22/2615/22 від 03.11.2022 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 (а.с.37).
22.11.2022 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління ДМС в Івано-Франківській області на адресу суду надійшли відомості про реєстрацію місця проживання такої фізичної особи (а.с.40).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.43-44).
Поштове відправлення із ухвалою суду, направлене відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає адресі місцезнаходження, зазначеною в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.11.2022 повернулося до суду без вручення. В такому випадку у відповідності до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що останнє вручене належним чином. Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
11.11.2021 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.42).
07.07.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області направило відповідачу податкові повідомлення у міжнародних правовідносинах за № 6150/6/09-19-13-03-06 (а.с.26) та за № 6147/6/09-19-13-03-06 (а.с.28), до яких долучено запит Податкової палати у м. Познань при Міністерстві фінансів Республіки Польща від 30.12.2021 № PL_UA_9177KNE21_RR (неофіційний переклад) та матеріали справи.
Вказані документи надіслані ОСОБА_1 на податкову адресу згідно даних ІС "Податковий блок" та управління електронних сервісів Головного управління ДПС в Івано-Франківській області: вул. Євгена Озаркевича, 9/4, м. Івано-Франківськ (а.с.26) та за адресою, зазначеною в запиті Податкової палати у м. Познань при Міністерстві фінансів Республіки Польща від 30.12.2021 № PL_UA_9177KNE21_RR: АДРЕСА_1 (а.с.28). Однак вказана поштова кореспонденція була повернута центром поштового зв`язку на адресу позивача без вручення відповідачу, що підтверджується конвертами, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.27, 29).
16.08.2022 посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області здійснено вихід за податковою адресою відповідача: АДРЕСА_2 , за наслідком якого громадянина ОСОБА_1 не розшукано за вказаною адресою, про що складено акт обстеження суб`єкта підприємницької діяльності від 16.08.2022 (а.с.33).
29.08.2022 контролюючим органом особисто вручено ОСОБА_1 податкове повідомлення у міжнародних правовідносинах за № 6150/6/09-19-13-03-06 від 07.07.2022 разом з запитом Податкової палати у м. Познань при Міністерстві фінансів Республіки Польща від 30.12.2021 № PL_UA_9177KNE21_RR та додатками (в т.ч. їх неофіційний переклад), що підтверджується підписом відповідача про отримання 29.08.2022, а також роз`яснено право на оскарження податкового боргу в міжнародних правовідносинах, визначеного на підставі документа іноземної держави та повідомлено, що в разі несплати податків, визначених компетентним органом Польщі, стягнення такого боргу буде здійснено за рішенням суду державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (а.с.26).
На виконання вимог пункту 104.3. статті 104 та пункту 107.1. статті 107 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено перерахунок податкового боргу в міжнародних правовідносинах, визначеного у запиті Податкової палати у м. Познань при Міністерстві фінансів Республіки Польща від 30.12.2021 № PL_UA_9177KNE21_RR.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.38. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання в міжнародних правовідносинах це зобов`язання платника податків сплатити до бюджету іноземної держави відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені законодавством такої іноземної держави.
Згідно підпункту 14.1.154. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг в міжнародних правовідносинах - грошове зобов`язання з урахуванням штрафних санкцій, пені за їх наявності та витрат, пов`язаних з його стягненням, несплачене в установлений строк, що на підставі відповідного документа іноземної держави є предметом стягнення, яке може бути звернуто відповідно до міжнародного договору України.
Порядок надання допомоги у стягненні податкового боргу в міжнародних правовідносинах регламентовано статтею 104 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 104.1. статті 104 Податкового кодексу України надання допомоги у стягненні податкового боргу в міжнародних правовідносинах, за міжнародними договорами України, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням визначених цією статтею особливостей.
Законом України від 17.12.2008 за № 677-VI ратифіковано Конвенцію про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 25.01.1988, яка набрала чинності для України 01.07.2009 (надалі Конвенція).
Згідно з статтею 1 Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах сторони з урахуванням положень глави IV надають одна одній адміністративну допомогу в податкових справах. Така допомога може включати у відповідних випадках заходи, яких уживають судові органи.
Така адміністративна допомога передбачає:
a) обмін інформацією, зокрема одночасні податкові перевірки та участь у податкових перевірках за кордоном;
b) допомогу в стягненні податків, зокрема заходи зі збереження суми податків; та
c) вручення документів.
Сторона надає адміністративну допомогу незалежно від того, що відповідна особа є резидентом або громадянином Сторони чи будь-якої іншої держави.
Стягнення податкової заборгованості регламентовано статтею 11 Конвенції. Відповідно до пункту 1 статті 11 Конвенції на прохання запитуючої держави запитувана держава з урахуванням положень статей 14 й 15 вживає необхідних заходів для стягнення податкової заборгованості, належної до сплати першій державі, ніби ця заборгованість, виникла в запитуваній державі.
Згідно з пунктом 2 статті 11 Конвенції положення пункту 1 застосовуються лише до податкової заборгованості, яка є предметом документа, що дозволяє примусове стягнення заборгованості в запитуючій державі, та, якщо відповідні Сторони не домовилися про інше, яка не оспорюється. Проте, якщо заборгованість, лічиться за особою, яка не є резидентом запитуючої держави, застосовується лише пункт 1, коли відповідні Сторони не домовилися про інше, у випадках, коли заборгованість не може більше оспорюватися.
Пунктом 3 статті 11 Конвенції зобов`язання надавати допомогу в стягненні податкової заборгованості стосовно померлої особи чи її майна обмежується вартістю цього майна чи власності, набутої кожним бенефіціаром майна, залежно від того, чи повинна заборгованість стягуватися з майна чи з бенефіціарів такого майна.
Відповідно до пункту статті 13 Конвенції до прохання про надання адміністративної допомоги згідно із цим розділом додаються:
a) заява про те, що заборгованість стосується податку, до якого застосовується ця Конвенція, та, у випадку стягнення, про те, що з урахуванням пункту 2 статті 11 заборгованість не оспорюється або не може оспорюватися;
b) офіційна копія документа, що дозволяє примусове стягнення заборгованості в запитуючій державі; та
c) будь-який інший документ, необхідний для здійснення стягнення чи заходів зі збереження суми податків.
Згідно з пунктом 2 статті 13 Конвенції документ, що дозволяє примусове стягнення в запитуючій державі, у відповідних випадках і згідно з положеннями, чинними в запитуваній державі, приймається, визнається, доповнюється або замінюється якнайскоріше від дати отримання прохання про надання допомоги документом, що дозволяє примусове стягнення в запитуваній державі.
Пунктом 14.1.53. пункту 14.1. статі 14 Податкового кодексу України визначено, що документ іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах - рішення компетентного органу іноземної держави про нарахування податкового боргу до бюджету такої держави, що на запит зазначеного компетентного органу відповідно до міжнародного договору України підлягає виконанню на території України.
Згідно з пунктом 104.2. статті 104 Податкового кодексу України контролюючий орган після отримання документа іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах, у тридцятиденний строк визначає відповідність такого документа міжнародним договорам України. У разі невідповідності такого документа повертає його компетентному органу іноземної держави. Якщо зазначений документ визнано таким, що відповідає міжнародним договорам України, контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення в міжнародних правовідносинах у порядку, передбаченому статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 104.3 статті 104 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг в міжнародних правовідносинах перераховується у гривні за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, визначеним Національним банком України на день надсилання такому платнику податків податкового повідомлення.
Судом встановлено, що компетентним контролюючим органом України визнано прийнятним подання податкового органу Республіки Польща про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах. Судом не виявлено порушень з боку контролюючого органу Конвенції та Податкового кодексу України в цій частині.
Відповідно до підпункту 14.1.158. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення в міжнародних правовідносинах це письмове повідомлення контролюючого органу про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену документом іноземної держави, за яким здійснюється погашення такої суми грошового зобов`язання відповідно до міжнародного договору України.
Вручення документів регламентована статтею 17 Конвенції.
Так, відповідно до пункту 1 статті 17 Конвенції на прохання запитуючої держави запитувана держава вручає адресату документи, зокрема ті, які стосуються судових рішень, що надсилаються запитуючою державою та стосуються податку, до якого застосовується ця Конвенція.
Пунктом 2 статті 17 Конвенції запитувана держава здійснює вручення документів:
a) у спосіб, установлений її внутрішнім законодавством для вручення документів суттєво подібного характеру;
b) настільки, наскільки це можливо, у конкретний спосіб, про який попросила запитуюча держава, або в спосіб, який найбільше схожий на такий спосіб і передбачений її законодавством.
Згідно з пунктом 3 статті 17 Конвенції будь-яка Сторона може здійснювати вручення документів особі, яка знаходиться на території іншої Сторони, безпосередньо поштою.
Відповідно до пункту 4 статті 17 Конвенції ніщо в цій Конвенції не тлумачиться як таке, що робить не дійсним будь-яке вручення документів Стороною відповідно до її законодавства.
Пунктом 5 статті 17 Конвенції визначено, що коли документ вручається відповідно до цієї статті, додання його перекладу не є обов`язковим. Проте у випадках, коли відомо, що адресат не розуміє мови, якою складено цей документ, запитувана держава вживає заходів для забезпечення його перекладу або підготовки його стислого викладу своєю офіційною мовою або однією зі своїх офіційних мов. Вона може також звернутися до запитуючої держави з проханням забезпечити або переклад документа, або додання до нього його стислого викладу однією з офіційних мов запитуваної держави, Ради Європи чи ОЕСР.
Узгодження суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах визначено статтею 105 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 105.1. статті 105 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків вважає, що податковий борг в міжнародних правовідносинах, визначений контролюючим органом на підставі документа іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу, не відповідає дійсності, такий платник податків має право протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення в міжнародних правовідносинах про визначення податкового боргу в міжнародних правовідносинах, подати через контролюючий орган компетентному органу іноземної держави скаргу про перегляд такого рішення.
Відповідно до пункту 105.2. статті 105 Податкового кодексу України у період оскарження суми грошового зобов`язання в міжнародних правовідносинах таке зобов`язання не може бути податковим боргом до отримання від компетентного органу іноземної держави остаточного документа про нарахування податкового боргу в міжнародних правовідносинах. Такий документ надсилається контролюючим органом платнику податків разом з податковим повідомленням в міжнародних правовідносинах у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. Таке податкове повідомлення в міжнародних правовідносинах не підлягає адміністративному оскарженню.
Водночас, заходи щодо стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах урегульовано статтею 107 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 107.1. статті 107 Податкового кодексу України контролюючий орган самостійно перераховує у гривні суму податкового боргу в міжнародних правовідносинах та здійснює заходи щодо стягнення суми податкового боргу платника податку не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податку і збору в іноземній державі, зазначеного у документі компетентного органу іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах. Граничний строк стягнення податкового боргу в міжнародних правовідносинах визначається відповідно до пункту 102.4 статті 102 цього Кодексу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Також ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів того, що він сплатив добровільно суму податкового боргу в міжнародних правовідносинах у розмірі 676099,55 грн.
Згідно підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені, зокрема, правом звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 87.1. статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно пункту 87.11. статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в міжнародних правовідносинах в сумі 676099,55 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) в дохід бюджету Республіки Польща податковий борг в міжнародних правовідносинах в сумі 676099 (шістсот сімдесят шість тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 55 копійок на банківський рахунок за такими реквізитами:
Назва банку утримувача рахунку: Naczelnik Urzedu Skarbowego Poznan-Jezyce;
Банківський рахунок: НОМЕР_1 ;
Назва банку: Narodowy Bank Polski o/о Poznan;
Банківський ідентифікаційний номер (БІН): NBPLPLPW;
Призначення платежу (реквізити), які повинні використовуватись для переказу грошей: Liubomyr Hermaniuk 3021-SEE.74.88/2021.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.