Справа № 420/12073/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 лютого 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Скупінської О.В.,

секретаря судового засідання Гудзікевич Я.А.,

за участю:

представника позивача адвоката Гончаренка А.Ю.,

представника відповідача Штуць Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Гончаренка А.Ю., про ухвалення додаткового рішення у справі №420/12073/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року за наслідками розгляду справи №420/12073/22 вищезазначений позов був задоволений. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) від 24.06.2022 № 244-к «Про увільнення ОСОБА_1 ». Зобов`язано Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.06.2022 по 05.08.2022. Визнано протиправним та скасувано наказ Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) від 29.07.2022 № 364-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу державного контролю (нагляду) за безпекою судноплавства і дипломно-паспортних та адміністративних послуг у сфері водного транспорту в Херсонському морському порту Чорноморсько-Азовського міжрегіонального управління Державної служби морського та річкового транспорту з 06.08.2022. Стягнуто з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 55148,41 грн. Стягнуто з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) за рахунок бюджетних асигнувань сум на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Суд, постановляючи рішення, стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою лише судового збору, у розмірі 992,40 грн.

Представником позивача до закінчення судових дебатів в судовому засіданні було зроблено заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення доказів витрат на правову допомогу.

23 січня 2023 року до суду надійшло клопотання/заява (вх.№1958/23) представника позивача Гончаренка А.Ю., про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Отримане клопотання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.02.2023 о 12:00 годині в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду.

30 січня 2023 року до суду надійшли (вх.№ЕС/733/23) письмові заперечення представника відповідача Штуць Н.Г., на клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. В отриманих запереченнях представника відповідача зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу заявлений позивачем є неспівмірним, необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, значно завищеним, по відношенню до рівня складності даної судової справи, поданим за відсутністю переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом, відтак не підтверджений належними та достатніми доказами, як того вимагає предмет доказування при наданні оцінки обґрунтованості, співмірності та пропорційності відповідного клопотання, у зв`язку із чим подаються дані заперечення.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

У судовому засіданні 01.02.2023 представники сторін підтримали свої заяви.

Розглянувши клопотання представника позивача адвоката Гончаренка А.Ю., про стягнення витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення, та заперечення проти нього, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд зазначає, що приписами статті 139 КАС України визначено, що сторона подає докази які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, або до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (постанова Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19).

У свою чергу, згідно з п.2 ч.3 ст.134 КАС України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, суд акцентує увагу представника позивача на те, що долучений ним до заяви від 23.01.2023 Акт приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2023 лише засвідчує належне виконання адвокатом умов договору про надання правничої допомоги, а не понесені фінансові витрати позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Серед іншого, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина 3 статті 143 КАС України);

2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина 6 статті 143 КАС України);

3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252 КАС України).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення у порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять заяви позивача та/або його представника про стягнення витрат на правову допомогу до ухвалення судом рішення від 19.01.2023, як і доказів наявності поважних причин, що перешкоджали подати суду докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат.

Позивач не наводить в заяві жодного обґрунтування наявності поважних причин щодо не можливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат до вирішення справи по суті.

Між тим, суд звертає увагу на те, що справа слухалась впродовж тривалого часу та представник позивача неодноразово звертався до суду з різними процесуальними заявами/клопотаннями.

У зв`язку з викладеним, у суду відсутні підстави для поновлення позивачу строку для подання доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у справі №420/12073/22.

В своїй постанові від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Також колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 14 січня 2022 року у справі №420/7609/21 дійшла висновку, що оскільки позивачем не доведено наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі доказів судових витрат до вирішення справи по суті, то позивачем не дотримано вимоги частини сьомої статті 139 КАС і частини третьої статті 143 КАС України, а саме не своєчасно подано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, а тому заява товариства про розподіл судових витрат на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що позивачем не наведено поважних причин неможливості подання доказів витрат на професійну правничу допомогу до розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду відповідно до абз.3 ч.7 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 243, 248, 250, 252, 256, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - адвоката Гончаренка А.Ю., про ухвалення додаткового рішення у справі №420/12073/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складеннятексту судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА