Справа № 380/10084/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року

справа №380/10084/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Горонна О.З.,

за участю:

представника позивача Соколовського І.О.

представника відповідача Флиста Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Костюшка, 1, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, у якому, із врахуванням зміни предмету позову, просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209000/2022/000005/2 від 24.01.2022, №UA209000/2022/000004/2 від 24.01.2022, №UA209000/2022/000020/2 від 24.02.2022, №UA209000/2022/000023/2 від 01.04.2022 про коригування митної вартості;

- визнати протиправними та скасувати Картки відмови №209110/2022/000007 від 24.01.2022, №209110/2022/000006 від 24.01.2022, №209110/2022/000017 від 24.02.2022, №209190/2022/000022 від 04.04.2022;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачем вчинені всі необхідні дії щодо митного оформлення товару та надано всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, однак відповідачем не прийнято їх до уваги при прийнятті спірних рішень, у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.08.2022 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року об`єднано для спільного розгляду та вирішення в одне провадження адміністративну справу №380/10084/22 та №380/10086/22 (суддя Брильовський Р.М.), присвоївши об`єднаній справі №380/10084/22.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року об`єднано для спільного розгляду та вирішення в одне провадження адміністративну справу №380/10084/22 та №380/11590/22 (суддя Крутько О.В.), присвоївши об`єднаній справі №380/10084/22.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року об`єднано для спільного розгляду та вирішення в одне провадження адміністративну справу №380/10084/22 та №380/13871/22 (суддя Гулик А.Г.), присвоївши об`єднаній справі №380/10084/22.

Представником відповідача подано до суду відзиви на позовні заяви, у яких заперечує заявлені позовні вимоги, оскільки митниця не мала можливості впевнетись у правдивості поданих контрактів та специфікацій, які подано до митного оформлення, оскільки документи містять розбіжності у реквізитах та сторонах угод. Крім цього, неможливо застосувати методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Просить відмовити в задоволенні позову.

23.08.2022 підготовче засідання відкладено на 21.09.2022 у зв`язку із неявкою сторін.

21.09.2022 у зв`язку із перебуванням головуючого судді на самоізоляції, розгляд справи не відбувся.

12.10.2022 підготовче засідання відкладено на 25.10.2022 у зв`язку із вирішенням питання про об`єднання судових справ в одне провадження.

25.10.2022 підготовче засідання відкладено на 09.11.2022 у зв`язку із призупиненням роботи апарату Львівського окружного адміністративного суду та не можливості проведення судових засідань.

09.11.2022 підготовче засідання відкладено на 22.11.2022 для подачі додаткових доказів представником позивача.

22.11.2022 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 06.12.2022.

06.12.2022 розгляд справи відкладено на 20.12.2022 у зв`язку із неявкою сторін.

20.12.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.01.2023.

11.01.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.01.2023.

18.01.2023 розгляд справи відкладено на 25.01.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

12.01.2022 до митного оформлення декларантом ФОП ОСОБА_1 було подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA209110/2022/000115 з метою ввезення на митну територію України товарів, які згідно з графою 31 митної декларації йменувались як:

- клейова суміш до пінополістиролу і сітки - 126 шт. (фактурна вартість 2488,50 польських злотих);

- клейова суміш для пінополістиролу - 126 шт. (фактурна вартість 1591,38 польських злотих);

- шпаклівка 858 шт. (фактурна вартість 20982,30 польських злотих).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом подано до митного органу такі документи:

- фактуру № І/000002/22 від 11.01.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) №0001093 від 11.01.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326312 від 11.01.2022;

- калькуляцію про транспортні витрати № 12/01/22-2 від 12.01.2022;

- доповнення № 002 від 10.01.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір про надання брокерських послуг № 51 від 11.08.2016;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0025414 від 11.01.2022;

- заявку-угоду на перевезення 01/2022 від 05.01.2022.

Відповідач надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів.

На вимогу митного органу декларантом додатково надіслано такі документи:

- витяги з каталогу продукції (завод-виробник «Greinplast Sp.z.o.o»), що імпортується, у редакції станом на дату митного оформлення;

- платіжне доручення від 09.12.2021 щодо оплати транспортних перевезень;

- видаткові накладні від 03.12.2021 №РН-0001294 та від 03.12.2021 № РН-0001296;

- калькуляцію «Wschod Sp.z.o.o» від 10.01.2022;

- лист виробника «Greinplast Sp.z.o.o» від 10.01.2022 щодо повноважень «Wschod Sp.z.o.o»;

- лист ФОП ОСОБА_1 від 17.01.2022 щодо співпраці з «Wschod Sp.z.o.o»;

- посередницьку фактуру FS-46/01/2022/KRA від 11.01.2022;

- лист-засвідчення «Wschod Sp.z.o.o» від 18.01.2022 щодо знижок;

- скріншоти показників вартості щодо реалізації ідентичної продукції;

- експертний висновок №19-09/25 від 20.01.2022.

Відповідач 24.01.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000005/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно з карткою відмови №UA209110/2022/000007 від 24.01.2022, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості. Рішення про коригування митної вартості обґрунтоване, зокрема, тим, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2г (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації слугувала вартість вказана в інвойсі №І/000002/22 від 11.01.2022 без врахування знижки 1 товар ((126 шт * 35,90 пол. злотих)+(126 шт. * 22,97 пол. злотих)) + (3581,5010 грн. (521,83 пол. злотих) транспортні витрати) = 4523,4+2894,22+521,83 пол. злотих = 7939,45 пол. злотих. 2 товар ((858 шт. * 40,58 пол. злотих) + 8418,4990 грн. (1226,60 пол. злотих) транспортні витрати = 34817,64 пол. злотих + 1226,60 пол. злотих = 36044,24 пол. злотих. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились.

13.01.2022 до митного оформлення декларантом ФОП ОСОБА_1 було подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA209110/2022/000128 з метою ввезення на митну територію України товарів, які згідно з графою 31 митної декларації йменувались як:

- пластикові відра по 17 кг - 726 шт. (фактурна вартість 17678,10 польських злотих).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом подано до митного органу такі документи:

- фактуру № І/000001/22 від 11.01.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) від 11.01.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326311 від 11.01.2022;

- доповнення № 003 від 10.01.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір про надання брокерських послуг № 51 від 11.08.2016;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0025853 від 11.01.2022.

Відповідач надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів.

На вимогу митного органу декларантом додатково надіслано такі документи:

- витяги з каталогу продукції (завод-виробник «Greinplast Sp.z.o.o»), що імпортується, у редакції станом на дату митного оформлення;

- калькуляцію «Wschod Sp.z.o.o» від 10.01.2022;

- видаткову накладну №РН-0001294 від 03.12.2021;

- лист виробника «Greinplast Sp.z.o.o» від 10.01.2022 щодо повноважень «Wschod Sp.z.o.o»;

- лист ФОП ОСОБА_1 від 17.01.2022 щодо співпраці з «Wschod Sp.z.o.o»;

- лист-засвідчення «Wschod Sp.z.o.o» від 18.01.2022 щодо знижок з перекладом;

- посередницьку фактуру FS-32/01/2022/KRA від 10.01.2022;

- скріншоти показників вартості щодо реалізації ідентичної продукції;

- експертний висновок №19-09/25 від 20.01.2022.

Відповідач 24.01.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000004/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно з карткою відмови №UA209110/2022/000006 від 24.01.2022, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості. Рішення про коригування митної вартості обґрунтоване, зокрема, тим, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації слугувала вартість вказана в інвойсі №І/000001/22 від 11.01.2022 без врахування знижки ((726 шт. * 40,58 пол. злотих) + 1815 пол. злотих транспортні витрати) = 31276,08 пол. злотих. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились.

15.02.2022 до митного оформлення декларантом ФОП ОСОБА_1 було подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA209110/2022/000623 з метою ввезення на митну територію України товарів, які згідно з графою 31 митної декларації йменувались як:

- клейова суміш до пінополістиролу і сітки, мішки по 25 кг 252 шт. (фактурна вартість 5574,24 польських злотих);

- полімерна шпаклівка фінішна, відро по 17 кг 858 шт. (фактурна вартість 28906,88 польських злотих).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом подано до митного органу такі документи:

- фактуру № І/000006/22 від 10.02.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) №0001100 від 10.02.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326335 від 10.02.2022;

- калькуляція про транспортні витрати від 14.02.2022;

- доповнення № 007 від 13.01.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір перевезення від 04.01.2022;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0190432 від 10.02.2022.

Відповідач надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів.

На вимогу митного органу декларантом додатково надіслано такі документи:

- видаткові накладні №РН-0000030 від 17.01.2022, №РН-0001387 від 29.12.2021;

- калькуляцію вартості даних товарів від компанії-продавця «Wschod Sp.z.o.o» від 07.02.2022;

- посередницьку фактуру між заводом-виробником «Greinplast Sp.z.o.o» та «Wschod Sp.z.o.o» FS-161/02/2022/KRA від 10.02.2022;

- витяги з каталогу продукції, що імпортується, у редакції на січень 2022 року;

- лист «Wschod Sp.z.o.o» від 04.01.2022 щодо повноважень митного брокера з перекладом.

Відповідач 24.02.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000020/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно з карткою відмови №UA209110/2022/000017 від 24.02.2022, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості. Рішення про коригування митної вартості обґрунтоване, зокрема, тим, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації слугувала вартість вказана в інвойсі №І/000007/22 від 10.02.2022 без врахування знижки 1 товар (252 шт. * 40,21 пол. злотих) + (3581,5010 грн. (502,97 пол. злотих) транспортні витрати) = 10132,92+502,97 пол. злотих = 10635,89 пол. злотих. 2 товар ((858 шт. * 57,01 пол. злотих) + 8418,4990 грн. (1182,26 пол. злотих) транспортні витрати = 48914,58 пол. злотих + 1182,26 пол. злотих = 50096,58 пол. злотих. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились.

30.03.2022 до митного оформлення декларантом ФОП ОСОБА_1 було подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA209110/2022/001211 з метою ввезення на митну територію України товарів, які згідно з графою 31 митної декларації йменувались як:

- клейова суміш до пінополістиролу і сітки - 126 шт. (фактурна вартість 2787,12 польських злотих);

- клейова суміш для пінополістиролу - 126 шт. (фактурна вартість 1782,90 польських злотих);

- шпаклівка 858 шт. (фактурна вартість 23397,66 польських злотих).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом подано до митного органу такі документи:

- фактуру № І/000013/22 від 25.03.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) №0001701 від 29.03.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326344 від 29.03.2022;

- калькуляцію про транспортні витрати № 30/03/22-2 від 30.03.2022;

- доповнення № 016 від 18.02.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір про надання брокерських послуг № 51 від 11.08.2016;

- заявку-угоду на перевезення 05/2022 від 28.03.2022;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0367092 від 29.03.2022.

Відповідач надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів.

На вимогу митного органу декларантом додатково надіслано такі документи:

- витяги з офіційного каталогу заводу-виробника «Greinplast Sp.z.o.o» у редакції від січня 2022 року;

- видаткові накладні від 07.02.2022 №РН-0000080 та від 29.03.2022 № РН-0000159;

- платіжне доручення від 24.03.2022 про оплату за транспортні послуги.

Відповідач 01.04.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000023/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно з карткою відмови №UA209110/2022/000007 від 04.04.2022, у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості. Рішення про коригування митної вартості обґрунтоване, зокрема, тим, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації слугувала вартість вказана в інвойсі №І/000013/22 від 25.03.2022 без врахування знижки товар №1 (126 шт. * 40,21 пол. злотих) + (126 шт. * 25,73 пол. злотих) + 515,84 пол. злотих транспортні витрати = 8824,28 пол. злотих. товар №2 (858 шт. * 45,45 пол. злотих) + 1212,52 пол. злотих транспортні витрати = 40208,52 пол. злотих. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості та картки відмови протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.

У частині шостій статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У частині першій статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно дорозділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.

У частині третій статті 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У частинах третій-шостій статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексуза основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У частинах четвертій, п`ятій статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.

Як встановив суд, уповноважена особа декларанта подала для здійснення митного оформлення товару 12.01.2022 митну декларацію № UA209110/2022/000115, до якої для підтвердження заявленої митної вартості долучила наступні документи:

- фактуру № І/000002/22 від 11.01.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) №0001093 від 11.01.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326312 від 11.01.2022;

- калькуляцію про транспортні витрати № 12/01/22-2 від 12.01.2022;

- доповнення № 002 від 10.01.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір про надання брокерських послуг № 51 від 11.08.2016;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0025414 від 11.01.2022;

- заявку-угоду на перевезення 01/2022 від 05.01.2022.

13.01.2022 до митного оформлення уповноважена особа декларанта подала митну декларацію № UA209110/2022/000128, до якої для підтвердження заявленої митної вартості долучила наступні документи:

- фактуру № І/000001/22 від 11.01.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) від 11.01.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326311 від 11.01.2022;

- доповнення № 003 від 10.01.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір про надання брокерських послуг № 51 від 11.08.2016;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0025853 від 11.01.2022.

15.02.2022 до митного оформлення уповноважена особа декларанта подала митну декларацію № UA209110/2022/000623, до якої для підтвердження заявленої митної вартості долучила наступні документи:

- фактуру № І/000006/22 від 10.02.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) №0001100 від 10.02.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326335 від 10.02.2022;

- калькуляція про транспортні витрати від 14.02.2022;

- доповнення № 007 від 13.01.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір перевезення від 04.01.2022;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0190432 від 10.02.2022.

30.03.2022 до митного оформлення уповноважена особа декларанта подала митну декларацію № UA209110/2022/001211, до якої для підтвердження заявленої митної вартості долучила наступні документи:

- фактуру № І/000013/22 від 25.03.2022;

- автотранспортну накладну (CMR) №0001701 від 29.03.2022;

- сертифікат походження Євро-1 № PL/MF/AS0326344 від 29.03.2022;

- калькуляцію про транспортні витрати № 30/03/22-2 від 30.03.2022;

- доповнення № 016 від 18.02.2022 до контракту № 2 від 04.01.2022;

- контракт № 2 від 04.01.2022, укладений між позивачем (Покупець) та Wschod Sp.z.o.o (Продавець);

- договір про надання брокерських послуг № 51 від 11.08.2016;

- заявку-угоду на перевезення 05/2022 від 28.03.2022;

- декларацію країни відправлення (експортна декларація) № 22PL402010Е0367092 від 29.03.2022.

12.01.2022 відповідач надіслав уповноваженій особі декларанта повідомлення щодо митної декларації № UA209110/2022/000115, в якому просив надати документи для підтвердження митної вартості товарів:

1) транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на перевезення, заявка, рахунок про оплату якщо він здійснювався);

2) каталог, прейскурант виробника товару (прайс-лист);

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини;

4) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

5) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

7) копію митної декларації країни відправлення.

13.01.2022, 15.02.2022 та 30.03.2022 відповідач надіслав уповноваженій особі декларанта повідомлення щодо митних декларацій № UA209110/2022/000128, № UA209110/2022/000623, № UA209110/2022/001211 в яких просив надати документи для підтвердження митної вартості товарів:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

9) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо є взаємозв`язок між продавцем і покупцем просив надати: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вирішуючи питання наявності у відповідача правових підстав для надіслання вимоги про надання додаткових документів, суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Натомість відповідач, не вказавши які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи можуть їх підтвердити, поставив позивача у невизначене становище.

Суд також зазначає, що відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.

Суд вважає, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку аргументам відповідача, як на підставу прийняття оскаржуваного рішення №UA209000/2022/000005/2 від 24.01.2022, про те, що «…поданий до митного оформлення рахунок-фактура №І/000002/22 від 11.01.2022, видано WSCHOD Sp.z.o.o, містить посилання на контракт №1 та доповнення (специфікація) №002. Однак до митного оформлення подано договір з іншим номером», суд зазначає таке.

Суд встановив, що до митного оформлення уповноважена особа декларанта подала доповнення №002 від 10.01.2022 у якості товаросупроводжуючого документа, яке містить ідентичні відомості щодо кількісних та вартісних показників імпортованого товару та посилання на контракт №2 від 04.01.2022, який також був доданий. При цьому, відповідно до листа «Wschod Sp.z.o.o» від 18.07.2022, встановлено, що посилання у фактурі №І/000002/22 від 11 січня 2022 року на номер контракту у графі «Numer Umovy: Kontrakt NR.1» є технічною опискою. Суд також встановив, що означена вище описка не впливає на правильність визначення митної вартості.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що частина поданого позивачем прайс-листа містить знижку на товар в розмірі 23%, а не 40% та 45%, як зазначено у рахунку-фактурі №І/000002/22 від 11.01.2022, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем помилково зроблено висновок про наявність у поданому позивачем прас-листі виробника інформації про знижку на товар, оскільки відображені у каталозі (прас-листі) виробника товару «Greenplast Sp.z.o.o» 23% це розмір податку на додану вартість «value-added tax», скорочено «VAT». Як вбачається із наявного в матеріалах справи заяви «Wschod Sp.z.o.o» від 18.01.2022, вказана компанія заявляє, що компанії «Грейнпласт-Карпати» та компанія ФОП Мацигін в результаті багаторічної співпраці та обороту напрацювали знижки на продукцію Greinplast від 38 до 45%. Вказану заяву позивачем було подано на вимогу митного органу від 12.01.2022.

Таким чином, відповідач в оскаржуваному рішенні не надав оцінки числовим значенням вартості товару, які повністю узгоджуються із поданими позивачем фактурою, контрактом та доповненням до контракту.

Водночас, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що така знижка є необґрунтованою, оскільки за даними сайту KRS-pobierz.pl фірма «Wschod Sp.z.o.o» заснована 20.10.2021, а ФОП ОСОБА_1 здійснює перше митне оформлення.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи наявний лист «Greenplast Sp.z.o.o» від 10.01.2022, у якому дана компанія підтверджує, що «Wschod Sp.z.o.o» є частиною корпорації Greenplast і має право до пошуку клієнтів та підписання умов продаж та використання марки Greenplast у Східній Європі. Також, листом від 17.01.2022 ФОП ОСОБА_1 повідомив, що підприємство з 2016 року отримує продукцію від Greenplast Sp.z.o.o, а зміна юридичної назви імпортера з «Greenplast Wschod Sp.z.o.o» та «Wschod Sp.z.o.o» не вплинула на умови співпраці і цінову політику. Вказані листи були подані позивачем на вимогу митного органу від 12.01.2022. Наведене свідчить про те, що продукція заводу-виробника реалізується через дочірні підприємства, яким на даний час являється «Wschod Sp.z.o.o.», а не самостійно виробником.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень митного органу щодо необґрунтованості знижки у розмірі від 38 до 45%.

Також однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що у графі 22 CMR №0001093 від 11.01.2022 відсутні відмітки відправника (продавця) товару. Суд також погоджується із запереченнями позивача про те, що саме по собі проставлення штампу у графі 22 CMR не впливає на вартість послуг перевезення, як складової митної вартості, а тому не може бути підставою для коригування заявленої митної вартості товару.

Щодо посилання відповідача в рішенні №UA209000/2022/000005/2 від 24.01.2022 про ненадання другої сторінки експортної декларації №22PL402010Е0192051, то суд зазначає таке.

Як пояснив позивач, він був позбавлений можливості подати другу сторінку експортної декларації в силу обставин, що не залежали від його волі, а саме - технічного збою обміну інформації з компанією-продавцем.

Застосовуючи принцип пропорційності, суд вказує на те, що відповідач не довів, що відсутність другої сторінки експортної декларації вплинуло на рівень заявленої митної вартості товарів, з урахуванням поданих документів.

Щодо зауважень митного органу про відсутність в калькуляції цін всіх статей бухгалтерських витрат, то з матеріалів справи вбачається, що калькуляція видана не виробником товарів, а компанією-розподілювачем продукції «Wschod Sp.z.o.o.», внаслідок чого така не може містити числові значення амортизації обладнання чи витрат енергії на виробництво. Крім цього, виробник товару «Greenplast Sp.z.o.o» не є стороною укладеного позивачем контракту № 2 від 04.01.2022.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: розрахунок ціни (калькуляцію). При цьому, норма ст. 53 МК України не містить вимоги надати калькуляцію саме виробника.

Щодо зауважень відповідача в оскаржуваному рішенні про не проведення експертом аналізу цін на ринку у експертному висновку №1909/25 від 20.01.2022, та застосування експертом понижуючих коефіцієнтів, не наводячи їх обґрунтування, суд зазначає таке.

Зі змісту експертного висновку №1909/25 від 20.01.2022 судом встановлено, що у таблицях 3-4 наявний розрахунок вартості товару на ринку Польщі, здійснений на основі джерел інформації: листа Greenplast Plus Sp.z.o.o Sp.k від 20.01.2022 та відомостей із інтернет-сайту https://mw-dom.pl.

Як пояснив позивач, 25.01.2022 експерт Львівської торгово-промислової палати Куц М.Г. підготувала лист до ФОП ОСОБА_1 з приводу внесення змін до висновку № 19-09/25 від 20.01.2022 щодо методики застосування коефіцієнтів, які не стосувались зміни числових значень розрахованої митної вартості. Проте, позивач був позбавлений можливості додати лист експерта від 25.01.2022 до документів митного оформлення, оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідачем 24.01.2022.

Надаючи оцінку аргументам відповідача, як на підставу прийняття оскаржуваного рішення №UA209000/2022/000004/2 від 24.01.2022, суд зазначає наступне.

З приводу посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що відповідно до рахунку-фактури №І/000001/22 від 11.01.2022 вказано знижку на продукцію в розмірі 40% без обґрунтування підстав її надання, суд вважає за належне вказати таке.

Суд встановив, що у пункті 4.2 контракту від 04.01.2022 №2, укладеному між позивачем (Покупець) та «Wschod Sp.z.o.o» (Продавець), на підставі якого позивачем придбано товар, який подавався до митного оформлення, зазначено, що Продавець надає Покупцю дилерську знижку у розмірі 38-50% від роздрібної ціни Товару з метою реалізації Товару.

Відповідно до пункту 11.2 контракту від 04.01.2022 №2 Wschod Sp.z.o.o виступає продавцем товару виробника Greinplast на території Східної Європи.

До цього ж, суд встановив, що уповноважена особа декларанта на вимогу митного органу про надання додаткових документів подала заяву від 15.02.2022, в якій зазначено, що Wschod є частиною корпорації Greinplast, яка є виробником продукції, співпрацює з ФОП ОСОБА_1 і надає знижки в розмірі 38-45% в залежності від групи, і умов співпраці, які викладені в контракті № 2 від 04.01.2022. Дані знижки діють для ФОП ОСОБА_1 , починаючи з 2016 року з моменту співпраці з корпорацією Greinplast. Станом на сьогоднішній день корпорація Greinplast здійснює реалізацію в Україну виготовленої продукції через торговий дім фірму «Wschod Sp.z.o.o» згідно з умовами підписаних контрактів, про що судом зазначалось вище у даному рішенні.

Тобто знижка позивачу як покупцю надана в результаті довготривалої співпраці з виробником Greinplast, від імені якого виступає фірма «Wschod Sp.z.o.o», що відповідає договірним умовам контракту від 04.01.2022 №2.

Зважаючи на викладене, суд відхиляє посилання митного органу на необґрунтованість розміру знижки, наданої позивачу продавцем фірмою «Wschod Sp.z.o.o».

У цьому контексті оцінки суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що позивач до 13.01.2022 неодноразово придбавав у цього ж контрагента аналогічні товари, отримуючи знижку у розмірі 40-45% та ввозив на митну територію України без коригування митної вартості товару (ВМД № UA209110/2021/005838 від 11.11.2021, фактура від 09.11.2021, доповнення №373 від 08.11.2021; ВМД №UA209110/2021/005761 від 05.11.2021, фактура від 03.11.2021, доповнення №372 від 03.11.2021; ВМД № UA209110/2021/005722 від 03.11.2021, фактура від 02.11.2021, доповнення №370 від 21.10.2021 тощо).

Суд вважає, що така непослідовність митного органу при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості аналогічних товарів очевидно свідчить про недобросовісність відповідача як суб`єкта владних повноважень при виконанні покладених на нього повноважень.

В оскаржуваному рішенні митний орган вказав про відсутність договору про надання транспортно-експедиторських послуг та документів про передоплату.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, до митного оформлення уповноважена особа декларанта подала митну декларацію № UA209110/2022/000128, до якої для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема, долучила фактуру № І/000001/22 від 11.01.2022 та автотранспортну накладну (CMR) від 11.01.2022.

Під час дослідження фактури від 11.01.2022, судом встановлено, що у п. 2 графи «Назва товару або послуги» вказано послугу транспортування «Красне - Дрогобич» та вказано вартість такої послуги.

Відомості фактури також підтверджуються автотранспортною накладною (CMR) від 11.01.2022, у якій зазначено адреси завантаження (Красне, Польща) та розвантаження товару (Дрогобич, Україна), реєстраційний номер транспортного засобу та дані водія.

З наведеного суд дійшов висновку, що фактура № І/000001/22 від 11.01.2022 є достатнім документом у розумінні ст. 53 МК України на підтвердження витрат на транспортування.

Щодо витребуваної митним органом виписки з бухгалтерської документації, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

На думку суду, сама по собі виписка з бухгалтерської документації, угода із третіми особами, рахунки про сплату комісійних, платіжні документи від третіх осіб, не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунок-фактура (інвойс). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.

Зі змісту контракту №2 від 04.01.2022 судом встановлено, що відповідно до п. 5.2. Покупець здійснює оплату за кожну партію Товару протягом 30 днів з дата перетину нею митного кордону України. Здійснення Покупцем передоплати за Товар умовами вказаного контракту не передбачено.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

З наведеного суд висновує, що відповідачем в оскаржуваному рішенні безпідставно здійснено висновок про неподання позивачем документів про передоплату.

Щодо тверджень відповідача в оскаржуваному рішенні про посилання у фактурі на номер контракту «NR.1»; про відсутність у калькуляції ціни всіх статей бухгалтерських витрат; про не проведення експертом аналізу цін на ринку у експертному висновку №1909/25 від 20.01.2022, та застосування експертом понижуючих коефіцієнтів, за відсутності їх обґрунтування, то суд надав оцінку таким твердженням вище.

Надаючи оцінку аргументам відповідача, як на підставу прийняття оскаржуваного рішення №UA209000/2022/000020/2 від 24.02.2022, суд зазначає наступне.

В оскаржуваному рішенні митний орган вказав, що у графі 22 СMR №0001100 від 10.02.2022 відправником значиться DTA BROKER Sp.z.o.o, який не зазначений у жодних товарно-супровідних документах, суд зазначає таке.

Суд встановив, що до митного оформлення уповноважена особа декларанта подала заяву фірми «Wschod Sp.z.o.o» від 04.01.2022, яким ця компанія-продавець товару засвідчила, що уповноважує DTA «Broker Sp.z.o.o» на проставлення печаток на документах CMR у графі № 22 відповідно до наданої довіреності. Тобто фірма DTA «Broker Sp.z.o.o» не виступала контрагентом позивача, а надавала послуги на замовлення фірми «Wschod Sp.z.o.o».

Окрім цього, суд зауважує, що у графі 1 СMR №0001100 від 10.02.2022 відправником зазначено саме фірму «Wschod Sp.z.o.o», а не DTA «Broker Sp.z.o.o», як вказує відповідач.

Суд також погоджується із запереченнями позивача про те, що саме по собі проставлення штампу у графі 22 CMR не впливає на вартість послуг перевезення, як складової митної вартості, а тому не може бути підставою для коригування заявленої митної вартості товару.

Щодо посилання в оскаржуваному рішенні про ненадання другої сторінки експортної декларації №22PL402010Е0190432, то суд зазначає таке.

Як пояснив позивач, він був позбавлений можливості подати другу сторінку експортної декларації в силу обставин, що не залежали від його волі, а саме - технічного збою обміну інформації з компанією-продавцем.

Застосовуючи принцип пропорційності, суд вказує на те, що відповідач не довів, що відсутність другої сторінки експортної декларації вплинуло на рівень заявленої митної вартості товарів, з урахуванням поданих документів.

продукцію Greinplast від 38 до 45%. Вказану заяву позивачем було подано на вимогу митного органу від 12.01.2022.

Таким чином, відповідач в оскаржуваному рішенні не надав оцінки числовим значенням вартості товару, які повністю узгоджуються із поданими позивачем фактурою, контрактом та доповненням до контракту.

Митний орган в оскаржуваному рішенні зазначив, що надана компанією знижка WSCHOD Sp.z.o.o у розмірі від 38 до 45% є необґрунтованою, оскільки за даними сайту KRS-pobierz.pl дана фірма заснована 20.10.2021.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи наявна заява «Greenplast Sp.z.o.o» від 15.02.2022, у якому дана компанія підтверджує, що «Wschod Sp.z.o.o» є частиною корпорації «Greenplast», яка є виробником продукції і співпрацює з ФОП ОСОБА_1 і надає знижки, в розмірі 38-45% в залежності від групи і умови співпраці, які викладені в контракті №2 від 04.01.2022, підписаному між ФОП ОСОБА_1 та «Wschod Sp.z.o.o». Дані знижки діють для ФОП ОСОБА_1 починаючи з 2016 року від моменту співпраці з корпорацією «Greenplast». Станом на сьогоднішній день корпорація «Greenplast» здійснює реалізацію на Україну виготовленої продукції через торговий дім фірму «Wschod Sp.z.o.o» згідно умов підписаних контрактів.

Крім цього, в матеріалах справи наявна заява «Wschod Sp.z.o.o» від 18.01.2022, яка також підтверджує факт надання позивачу знижки на продукцію Greenplast в розмірі від 38 до 45%.

Вказані заяви були подані декларантом позивача на вимогу митного органу при одному із попередніх митних оформлень.

Наведене надає підстави суду висновувати про безпідставність тверджень митного органу про необґрунтованість знижки у розмірі від 38 до 45%.

Надаючи оцінку аргументам відповідача, як на підставу прийняття оскаржуваного рішення №UA209000/2022/000023/2 від 01.04.2022, суд зазначає наступне.

В оскаржуваному рішенні митний орган вказує, що у графі 22 CMR №001701 від 29.03.2022 відсутні підпис та печатка відправника товару WSCHOD Sp.z.o.o, а у графі 23 відсутні будь-які реквізити перевізника (назва, печатка, підпис).

Судом встановлено, що у графі 22 автотранспортної накладної CMR №001701 від 29.03.2022 наявний відбиток печатки компанії відправника «Wschod Sp.z.o.o», який містить найменування та адресу відправника. У графі 23 наявний відбиток печатки із реквізитами компанії-перевізника ТОВ «Грейнпласт-Карпати» та підпис посадової особи перевізника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (Закон України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 № 57-V), вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

З наведеного суд висновує, що проставлені у графах 22 та 23 автотранспортної накладної CMR №001701 від 29.03.2022 печатки та реквізити компаній відправника та перевізника не суперечать вимогам Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

В оскаржуваному рішенні митним органом зазначено, що відповідно до рахунку-фактури №І/000013/22 від 25.03.2022 та доповнення до контракту №016 від 18.02.2022 продавцем надано знижку на продукцію о розмірі 45% без обґрунтування підстав.

Суд в чергове зауважує, що в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують правомірність надання позивачу знижок на товар виробника «Greenplast» в розмірі від 38 до 45% в залежності від виду товару, які неодноразово надавались митному органу під час митного оформлення. Крім цього, знижка у розмірі 45% зафіксована в умовах контракту №2 від 04.01.2022 (пункт 4.2).

Як вбачається із оскаржуваного рішення, відповідно до п. 5.2 договору купівлі-продажу №2 від 04.01.2022 Покупець здійснює оплату за кожну партію Товару протягом 30 днів з дати перетину нею митного кордону України. У рахунку фактурі №І/000013/22 від 25.03.2022 вказано термін оплати: 45 днів - 09.05.2022. З наведеного митний орган дійшов висновку, що зазначені у рахунку-фактурі умови оплати не відповідають передбаченим договором купівлі-продажу.

Як пояснив позивач та підтверджується матеріалами справи, вказаний у рахунку-фактурі №І/000013/22 від 25.03.2022 термін оплати - 45 днів є технічною опискою (помилкою), що підтверджується листом компанії «Wschod Sp.z.o.o» від 25.03.2022, та не впливає на числові показники заявленої митної вартості товару.

При цьому суд зауважує, що такі розбіжності у контракті та рахунку-фактурі не можуть будь-яким чином вплинути на рівень заявленої митної вартості товарів. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.04.2021 по справі №826/11241/16.

Щодо твердження митного органу в оскаржуваному рішення про неподання другої сторінки експортної декларації №22PL402010E0367092, суд зазначає, що, як пояснив позивач, він був позбавлений можливості подати другу сторінку експортної декларації в силу обставин, що не залежали від його волі, а саме - технічного збою обміну інформації з компанією-продавцем.

Застосовуючи принцип пропорційності, суд вказує на те, що відповідач не довів, що відсутність другої сторінки експортної декларації вплинуло на рівень заявленої митної вартості товарів, з урахуванням поданих документів.

Щодо зауважень митного органу про неподання рахунку щодо вартості наданих транспортних послуг, суд вказує, що відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, під час митного оформлення товару на підтвердження послуг перевезення декларантом позивача було подано калькуляцію про транспортні витрати №30/03/22-2 від 30.03.2022 та заявку-угоду на перевезення вантажів і надання транспортних послуг №05/2022 від 28.03.2022.

Водночас, митний орган при винесенні оскаржуваного рішення не надав належної оцінки поданим декларантом позивача калькуляції про транспортні витрати та заявці-угоді на перевезення вантажів і надання транспортних послуг, які підтверджують вартість транспортних витрат, що включені до заявленої митної вартості.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

З огляду на викладені висновки, суд вважає, що відповідач не довів наявність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 53 МК України, для пред`явлення позивачу вимоги надати додаткові документи. Так само не довів обов`язкового обґрунтованого сумніву правильності визначення митної вартості товарів.

У відповідності до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки встановлених статтею 53 МК України наявності підстав для цього митним органом не доведено, заявлена позивачем митна вартість товарів підтверджується наданими до митного оформлення документами.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійсненні коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про невідповідність рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000005/2 від 24.01.2022, №UA209000/2022/000004/2 від 24.01.2022, №UA209000/2022/000020/2 від 24.02.2022, №UA209000/2022/000023/2 від 01.04.2022 та карток відмови №209110/2022/000007 від 24.01.2022, №209110/2022/000006 від 24.01.2022, №209110/2022/000017 від 24.02.2022, №209190/2022/000022 від 04.04.2022 критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 13893,60 грн., сплачений згідно з платіжними дорученнями №1319 від 14.07.2022, №1318 від 14.07.2022, №1317 від 14.07.2022, №1316 від 14.07.2022, №1424 від 17.08.2022, №1425 від 17.08.2022, №1528 від 22.09.2022, №1527 від 22.09.2022.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209000/2022/000005/2 від 24.01.2022, №UA209000/2022/000004/2 від 24.01.2022, №UA209000/2022/000020/2 від 24.02.2022, №UA209000/2022/000023/2 від 01.04.2022 про коригування митної вартості;

3. Визнати протиправними та скасувати Картки відмови №209110/2022/000007 від 24.01.2022, №209110/2022/000006 від 24.01.2022, №209110/2022/000017 від 24.02.2022, №209190/2022/000022 від 04.04.2022;

4. Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 13893,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 02.02.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.