Справа № 353/1053/22
Суддя: ЛУЩАК Н. І.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/1053/22
Провадження № 2-а/353/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю: секретаря судового засідання Головатчук І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6198708 від 21.11.2022 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, який надійшов на адресу суду 08.12.2022 року, до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просила поновити строк на оскарження постанови; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6198708 від 21.11.2022 року; провадження по адміністративній справі відносно неї про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що при прийняті оскаржуваної постанови інспектор поліції виходив з того, що 21.11.2022 року о 14 год. 33 хв. по вул. Винниченка, 3, в м. Тлумачі вона здійснила зупинку (стоянку) в другому ряду, чим порушила п. 15.4 ПДР. Даною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, а саме штраф в розмірі 340 грн. Вказала, що дана постанова не вручалася на місці складення, а була надіслана на її поштову адресу поштовим відправленням, яке вона отримала 24.11.2022 року. Зазначила, що 21.11.2022 року вона, керуючи транспортним засобом, рухалася по вул. Винниченка в м. Тлумачі. В автомобілі також був її чоловік. Вона раптово відчула сильну біль і тиск в області очей, в голові запаморочилося та вона повільно зупинилася, щоб не наражати на небезпеку інших людей. Розуміючи, що у неї піднявся сильно тиск, вона хотіла піти у аптеку або ж пересадити чоловіка за руль автомобіля. При цьому, у дзеркало заднього огляду вона побачила позаду поліцейських, які включили проблисковий сигнал синього кольору, вона перелякалася, тому рушила повільно далі, щоб з`їхати з дороги. Вона зупинилася і до неї підійшли працівники поліції. Вона їм поянила, що почуває себе дуже погано, однак працівники поліції не зважали на її пояснення, глузували з її безпорадного стану та почали оформляти якісь документи. Її чоловік, вмішався в її розмову з поліцією, після чого працівники поліції відпустили її в аптеку, де вона виміряла тиск, який становив 190/104. Після чого її чоловік викликав швидку допомогу. За фактом беззаконності, відсутності людяності, розуміння, агресивної поведінки до людей та знущання з боку працівників поліції її чоловік написав заяву у поліцію та зробив окреме звернення на лінію 102. На таке звернення пибули оперативні працівники поліції та слідчий, які і відібрали пояснення, результатів розгляду яких ще немає.

Вказала, що жодних доказів факту вчинення нею адміністративного правопорушення їй представлено не було. Усі її пояснення щодо відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення були проігноровані інспектором та в жодній мірі не прийняти до уваги при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення. В оскаржуваній постанові немає посилання на технічний засіб та технічний прилад, за допомогою яких здійснено фіксування правопорушення, відповідно немає жодного доказу вчинення нею інкримінованого їй правопорушення.

За наведених обставин, вважає оскаржувану постанову незаконною та не обґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки адміністративної справи незначної складності (малозначної справи) та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3, ст. 257 КАС України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 14.12.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 11 год. 00 хв. 05.01.2022 року без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду вирішено роглянути під час судового розгляду справи. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву.

30.12.2022 року, тобто у строк встановлений вищевказаною ухвалою, відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с. 25-28), разом із підтвердженням про направлення його копії позивачу (а.с. 31), в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказав, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства. Розглядаючи дану справу, відповідач з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Коституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Крім того, позивач в адміністративному позові сама підтверджує вчинення нею адміністративного правопорушення, оскільки відчула сильльний біль і тиск в області очей, однак на підтвердження даного факту жодного доказу до адміністративного позову нею не було долучено. Вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом, на якому вбачається, що автомобіль, яким керувала позивач, здійснив зупинку на проїздній частині в другому ряду, що підтверджує факт порушення позивачем п. 15.4 ПДР та скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також до початку розгляду справи, а саме 04.01.2023 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні (а.с. 35), в якій вона просила відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України проводити судове засідання за її участі, оскільки бажає надати суду особисті пояснення з приводу обставин справи, що має для неї визначальне значення при розгляді даної справи.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 05.01.2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено. Розгляд даної справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у приміщенні Тлумацького районного суду Івано- Франківської області на 11 год. 00 хв. 31.01.2023 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що 21.11.2022 року близько 14 год. 30 хв. їхала автомобілем «NISSAN ROGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , зупинилася на дорозі в другрому ряді навпроти кафе «VIP кухня», оскільки відчула запаморочення в голові. Вона хотіла припаркуватися в першому ряді, однак, там не було вільного місця, оскільки стояли автомобілі. Тому вона зупинилася, включила аварійну світлову сигналізацію та хотіла, щоб за кермо автомобіля пересів її чоловік, який разом з нею був в автомобілі, однак побачила у дзеркало заднього виду автомобіль патрульної поліції, який наближався до неї, знаючи що, вони її не зрозуміють, включила лівий покажчик повороту та почала рухатися прямо. За нею продовжив рух і патрульний автотомобіль. Вона заїхала в двір позаду податкової інспекції та зупинилася. До неї під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшов інспектор поліції, постукав у вікно автомобіля, не представився та сказав надати для перевірки документи. На її пояснення інспектор поліції не реагував, не хотів відпускати її в аптеку та почав складати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вона викликали карету швидкої допомоги. Її чоловік дав їй таблетки. Через деякий час інспектор Мельник М.М. разом з нею пішов до аптеки, де вона виміряла артеріальний тиск. Інспектор поліції весь час перебув поруч та не відходив від неї. Біля 15 год. 00 хв. 21.11.2022 року прибула каркта швидкої медичної допомоги. Коли вона перебувала у кареті швидкої медичної допомоги, працівники поліції підійшли до неї та запропонували їй отримати постанову. Вона попросила їх залишити постанову її чоловікові на що вони відмовилися, вказавши, що надішлють її поштою. З постановою на місці складання вона не ознайомлювалася, постанову їй інспектори не оголошували. Оскільки дії працівників були неправомірними та образливими, її чоловік викликав поліцію, а згодом написав скаргу на дії інспекторів.

В судове засідання представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, не з`явився, причин неявки не повідомив, хоч про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 06.01.2023 року (а.с. 41) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 42).

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, копія постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6198708 від 21.11.2022 року на місці складення не вручалась, а була надіслана на поштову адресу позивача поштовим відправленням, яке позивач отримала 24.11.2022 року, що підтверджується відстеженням Укрпошти про перевірку статусу відправлення (а.с. 13).

З врахуванням вищенаведеного та заявненого позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд визнає поважними причинами пропущення позивачем строку звернення до суду з огляду на обставини його пропуску, зазначені в клопотанні, та вважає за необхідне поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк звернення до адміністративного суду.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав:

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 21.11.2022 року інспектором відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районого управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Кітурою А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6198708 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 340 грн. штрафу, з тих підстав, що позивач 21.11.2022 року о 14 год. 33 хв. 01 сек. по вул. Винниченка, 3, в м. Тлумачі Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом «NISSAN ROGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїжджій частині в другому ряду, чим порушила вимоги п. 15.4 ПДР, а саме порушення правил стоянки, розміщення транспортного засобу на проїзній частині в два і більше ряди. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису та отримання копії вказаної постанови. Копію даної постанови було надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим листом вих. № 7395 від 22.11.2022 року ОСОБА_1 по місцю її проживання (а.с. 10-11) та вручено останній особисто 24.11.2022 року (а.с. 13). В даній постанові міститься посилання на те, що велася відеофіксація.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10,11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху, зокрема, зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам .

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідальність наступає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Приписи ст. 251 КУпАП надають право працівникам поліції використовувати інформацію відеозапису, а також фотофіксацію в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю..

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, представник відповідача надав до суду відеозапис правопорушення від 21.11.2022 року. Дослідженням цього відеозапису встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно здійснила зупинку автомобіля на проїзній частині в другтому ряду, при цьому перша смуга була зайнята іншими автомобілями, які були припарковані до краю проїзної частини. Після того, як патрульний автомобіль наблизився до автомобіля позивача, вона ввімкнула лівий показчик повороту та почала рух прямо.

Відповідно до п.1.10. ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно вимог п.15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

А відповідно до п.15.3 ПДР у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Пунктом 15.4. ПДР передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до п.1.10. ПДР проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Згідно з вимогами п.15.9 ПДР зупинка забороняється: (а) на залізничних переїздах; (б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); (в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; (г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; (ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; (д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; (е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; (є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; (ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; (з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; (и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

В позові позивач ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечує, зазначивши, що така зупинка була вимушена та обумовлена станом здоров`я, на підтвердження чого додає Витяг з карти швидкої медичної допомоги, форма №110/о, затвердженої наказом МОЗ України від 17.11.2010р. №999, комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради» від 13.12.2022 року № 1082/01-18, відповідно до якого 21.11.2022 року о 14 год. 40 хв. 28 сек. (номер карти виїзду 275) надійшов дзвінок від ОСОБА_1 (позивач) про виклик карети швидкої медичної допомоги, у зв`язку із підвищеним артеріальним тиском за адресою м. Тлумач, Івано-Франківська область (ззаду податкової).

Пунктом 2.9 (б) ПДР встановлено, що водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У відповідності до вимог п.1.10 ПДР вимушена зупинка припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

За правилами п.15.14 ПДР, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Так, відповідно до п.9.9 «а» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема, у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Як вказано в п. 9.10. ПДР разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: (а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; (б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Згідно п. 9.11 «а», «б» ПДР, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «ґ») цих Правил; з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено частинами 1, 3 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 4 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на транспортному засобі марки «NISSAN ROGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 у час та місці, що вказані в оскаржуваній постанові, була ввімкнута аварійна світлова сигналізація, однак не був встановлений знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, в той час, як позивач вказує в позовній заяві і в судовому засіданні, що разом з нею в автомобілі був її чоловік, який міг це зробити. Крім тогокарету швидкої медичної допомоги було викликано не за місцем зупинки автомобіля, вказаному в оскаржуваній постанові, а ззаді податкової у м. Тлумачі, як вказано у Витягу з карти швидкої медичної допомоги. Наведене спростовує посилання позивача щодо дотримання нею передбачених ПДР заходів у випадку вимушеної зупинки.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи вищенаведене, та те, що в матеріалах справи є докази відеофіксації недотримання позивачем ОСОБА_1 п. 15.4. ПДР, на підставі яких судом встановлено, що позивач дійсно 21.11.2022 року о 14 год. 33 хв. 01 сек. по вул. Винниченка, 3, в м. Тлумачі Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом «NISSAN ROGUE» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку (стоянку) транспортного засобу на проїзній частині в другому ряду, що не заперечила сама ж позивач в судовому засіданні, суд вважає повністю надуманими пояснення позивача ОСОБА_1 щодо не вчинення нею адміністративного правопорушення, вважає їх способом захисту, який вона обрали з метою уникнення останнім адміністративної відповідальності. Такі пояснення повністю спростовуються встановленими судом під час судового розгляду фактичними обставинами справи. Тим більше позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала те, що вона здійснила зупинку автомобіля у вищевказаному місці, вказуючи що зупинка була вимушеною через стан її здоров`я.

Враховуючи наведене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведена, а оспорювана постанова є законною.

Суд при розгляді вказаної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Отже, постанову інспектора відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районого управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції Кітури А.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6198708 слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

При такому вирішнні позову судові витрати по справі понесені ОСОБА_1 слід покласти на її рахунок.

На підставі наведеного, Правил дорожнього руху, ст.ст. 9, 23, ч. 1 ст. 122, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 288, 289 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5-13, 72, 73, 74, 75, 77, 121-123, 241-246, 250, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 пропущенний з поважних причин строк звернення до адміністративного суду.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6198708 від 21.11.2022 року відмовити.

Судові витрати по справі понесені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , покласти на її рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий Н.І.Лущак

Повний текст судового рішення складено «02» лютого 2023 року.