Справа № 560/10627/22
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В.

за участю:секретаря судового засідання Вересняк А.А. представника відповідача Кирильцевої Л.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.09.2022 №8-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби та припинення державної служби ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції з 24.09.2022;

- стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу на суму, в розрахунку 1146,55 грн за кожен робочий день вимушеного прогулу, з врахуванням обов`язкових платежів;

- стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, у розмірі 100 000 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що після отримання усних пояснень від відділу з питань запобігання та виявлення корупції ним було направлено повідомлення від 29.07.2022 про те, що в Хмельницькій ДПІ працює мати чоловіка його дочки - ОСОБА_2 . Як наслідок подання вказаного повідомлення, наказом ГУ ДПС в області від 02.08.2022 №290-о ОСОБА_3 переведено на іншу посаду. До переведення ОСОБА_4 , він не здійснював відносно неї жодних письмових чи усних службових/посадових обов`язків, рішень не приймав.

Враховуючи викладене вище, позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.11.2022 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Хмельницькій області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

Від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позивачем було порушено визначені Законом України "Про запобігання корупції" №1700-VII від 14.10.2014 терміни щодо повідомлення безпосереднього керівника про виникнення потенційного конфлікту інтересів та не виконано вчасних заходів щодо усунення обставин прямого підпорядкування.

Вказує, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області мало законні підстави для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади позивача на підставі п. 11 ч. 2 ст. 65; ч. 1 ст. 66, ст. 77 та п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 889-VII, а тому оскаржуваний наказ цілком відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою від 04.11.2022 суд перейшов з спрощеного позовного провадження до розгляду справи №560/10627/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

09.11.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує про безпідставність тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

15.11.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Ухвалою від 25.11.2022 суд викликав у підготовче засідання, призначене на 07.12.2022 о 10:30 год. як свідка: ОСОБА_4 , яка вказала про необґрунтованість тверджень відповідача та про те, що не знала про наявність факту роботи близьких осіб. Також, зазначила, що позивач не здійснював відносно неї жодних письмових чи усних службових/посадових обов`язків, рішень не приймав, а обов`язки безпосереднього її керівника виконував начальник відділу з надання адміністративних та інших послуг ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції ОСОБА_5 .. В найкоротші терміни, з метою усунення прямого так і опосередкованого конфлікту інтересів, а саме 02.08.2022 її було переведено з посади головного державного інспектора відділу з подання адміністративних та інших послуг Хмельницької державної податкової інспекції на посаду головного державного інспектора відділу - регіонального кластеру управління податкових сервісів Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Ухвалою суду від 14.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання 26.01.2023 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із поганим станом здоров`я. Суд вважає вказане клопотання необґрунтованим, оскільки відсутнє будь - яке належне підтвердження вказаних у ньому обставин. Також суд неодноразово відкладав судове засідання за клопотаннями представника позивача, а тому суд вважає можливим здійснити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 04.07.2022 №237-о ОСОБА_1 призначено в порядку переведення на посаду начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції.

Згідно із наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №217-В від 06.07.2022 позивач у період з 08 липня по 22 липня 2022 року включно перебував у відпустці.

25.07.2022 (перший робочий день після відпустки) позивач звернувся до відділу з питань запобігання та виявлення корупції з повідомленням про те, що в ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції на посаді інспектора працює мати чоловіка доньки позивача - ОСОБА_4 , на що отримав відповідні роз`яснення з приводу оформлення письмового повідомлення про потенційний конфлікт інтересів.

В подальшому, позивач за допомогою системи електронного документообігу на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області Зленко І.В. направлено повідомлення №565/22-01-70-00 від 29.07.2022 про потенційний конфлікт інтересів.

Після чого наказом №290-о від 02.08.2022 ОСОБА_4 переведено з посади головного державного інспектора відділу з подання адміністративних та інших послуг ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції на посаду головного державного інспектора відділу регіонального кластеру управління податкових сервісів ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 07.09.2022 №278 "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції ОСОБА_6 .

Згідно із поданням дисциплінарної комісії про застосування дисциплінарного стягнення від 16.09.2022 №346/22-01-14-19 встановлено порушення ОСОБА_7 вимог абзаців першого та другого частини першої, абзацу першого частини другої статті 27 Закону України №1700-VII від 14.10.2014 "Про запобігання корупції", за що відповідно до п.11 ч. 2 ст. 65 Закону України від 10.12.2015 889-VII "Про державну службу" передбачена дисциплінарна відповідальність.

Зокрема, встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 04.07.2022 №237 позивача призначено в порядку переведення на посаду начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції, а ОСОБА_2 з 06.05.2021 перебувала на посаді головного державного інспектора відділу з подання адміністративних та інших послуг Хмельницької державної податкової інспекції (наказ від 06.05.2021 №468-о).

ОСОБА_7 у п`ятнадцятиденний строк не вжито заходів щодо усунення обставин прямого підпорядкування близької йому особи ОСОБА_8 (мати чоловіка його дочки).

Дисциплінарною комісією прийнято рішення, згідно якого позивач заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Зважаючи на викладене вище, вирішено накласти на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби. Припинити державну службу та звільнити позивача 23.09.2022 з посади начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції за вчинення дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

23.09.2022 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято наказ №8-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби та припинення державної служби ОСОБА_1 ".

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення (п. 11 ч.2 ст. 65 Закону №889-VIII)

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Із системного аналізу викладених положень законодавства слідує, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується роботодавцем до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про державну службу" визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Частиною десятою статті 69 Закону України "Про державну службу" передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина 1 статті 77 цього Закону).

Надаючи оцінку правомірності дій суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, підставою для винесення оскаржуваного наказу було подання дисциплінарної комісії про застосування дисциплінарного стягнення від 16.09.2022 №346/22-01-14-19, яким встановлено порушення ОСОБА_7 вимог абзаців першого та другого частини першої, абзацу першого частини другої статті 27 Закону України №1700-VII від 14.10.2014 "Про запобігання корупції", за що відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 65 Закону України від 10.12.2015 889-VII "Про державну службу" передбачена дисциплінарна відповідальність.

Так, абзац 1 та 2 частини 1, абзац 1 частини 2 статті 27 Закону України №1700-VII від 14.10.2014 "Про запобігання корупції" передбачає, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб.

У разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у п`ятнадцятиденний строк.

Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування.

У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 04.07.2022 №237-о ОСОБА_1 призначено в порядку переведення на посаду начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції.

В подальшому, позивач у період з 08 липня по 22 липня 2022 року перебував у відпустці, що відповідачем не заперечується та підтверджується наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №217-В від 06.07.2022.

25.07.2022 (перший робочий день після відпустки) позивач звернувся до відділу з питань запобігання та виявлення корупції з повідомленням про те, що в ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції на посаді інспектора працює мати чоловіка доньки позивача - ОСОБА_4 , на що отримав відповідні роз`яснення з приводу оформлення письмового повідомлення про потенційний конфлікт інтересів.

29.07.2022 позивач за допомогою системи електронного документообігу на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області Зленко І.В. направив повідомлення про потенційний конфлікт інтересів.

В наслідок чого, наказом податкового органу №290-о від 02.08.2022 ОСОБА_4 переведено з посади головного державного інспектора відділу з подання адміністративних та інших послуг ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції на посаду головного державного інспектора відділу - регіонального кластеру управління податкових сервісів ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції.

Зважаючи на це, на думку суду, позивачем повністю виконано вимоги ч.2 ст.32 Закону України "Про державну службу" та абз.1 ч.2 ст.27 Закону України "Про запобігання корупції", тобто у 15-денний строк повідомлено та добровільно вжито заходів щодо усунення обставин, які могли б порушувати обмеження спільної роботи близьких осіб.

Що стосується посилань відповідача стосовно того, що ОСОБА_2 у період з 11.07.2022 та 20.07.2022 сформувала табелі обліку використання робочого часу працівників Хмельницької ДПІ, то зазначене ніяким чином не свідчить про протиправність дій позивача, оскільки у вказаний період останній перебував у відпустці, і відповідно не могло виникнути жодних протиправних наслідків опосередкованого підпорядкування. Більше того, подавши сформовані табелі робочого часу працівників Хмельницької ДПІ ОСОБА_4 лише констатувала факт перебування ОСОБА_1 у відпустці.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачем у серпні 2022 року (за один робочий день (01.08.2022)) було встановлено надбавку ОСОБА_4 , оскільки вказані обставини не були предметом тематичної перевірки у 2022 році, а тому не могли бути підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Відносно доводів відповідача, що позивачем у 2020 році було встановлено надбавку ОСОБА_4 у більшому розмірі, ніж іншим працівникам податкового органу, суд враховує норми частини 3 статті 65 Закону України "Про державну службу" відповідно до яких державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

При цьому слід також звернути увагу на те, що позивача не було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинене, на думку податкового органу, порушення, як це передбачає ст. 172-7 КУпАП, що вказує на передчасність висновків відповідача в цій частині.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення із займаної посади, що, у свою чергу, свідчить про протиправність прийняття оскаржуваного наказу та про задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2ст.235 КЗпП України).

Порядок обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до п.2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньоденна заробітна плата позивача, обрахована відповідачем та вказана у довідці наданій відповідачем складає 1424,29 грн.

Вимушений прогул позивача слід обраховувати з 24.09.2022 по день ухвалення судового рішення - 26.01.2023.

У період вимушеного прогулу з 24.09.2022 року було 85 робочих дні. Таким чином, середня заробітна плата за весь час вимушеного прогулу складає 121 064,65 грн. (85 робочих дні х 1424,29 грн. (середньоденна заробітна плата).

Враховуючи наведене, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.09.2022 по 26.01.2023 в сумі 121 064 грн 65 коп., з відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно з пунктів 2 та 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої незаконним звільненням, у розмірі 100000 грн 00 коп., слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Отже, моральна шкода повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин (тобто бути похідною).

У п.56 постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі №464/3789/17 зазначено, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У п.30 постанови Верховного Суду від 23 січня 2020 року по справі №580/1617/19 викладено правову позицію, згідно якої сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

Виходячи з вищезазначеного, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії відповідача призвели до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

Проте позивачем не доведено, що дії відповідача завдали наслідків, які зумовили страждання позивача та спричинили йому моральну шкоду. У справі немає доказів, які б вказували на це, так само як і обґрунтування її розміру. Отже, позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі №159/1257/18 та від 12 березня 2020 року по справі №159/751/17.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі "Гольм проти Швеції", від 29.11.1996 у справі "Саундерс проти Сполученого Королівства", від 25.07.2001 у справі "Перна проти Італії", від 13.07.2006 у справі "Сілін проти України") визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.09.2022 №8-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби та припинення державної служби ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції з 24 вересня 2022 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 вересня 2022 року по 26 січня 2023 року в сумі 121 064 (сто двадцять одна тисяча шістдесят чотири) грн 65 коп, з відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ДПІ Хмельницької державної податкової інспекції та в частині стягнення з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 лютого 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ ВП - 44070171)

Головуючий суддя Я.В. Драновський