Справа № 240/26027/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/26027/22

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Богунський відділ у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в якому просить:

- визнати протиправними дії Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє опікун ОСОБА_3 в оформленні та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Богунський відділ у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє опікун ОСОБА_3 , паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що ОСОБА_3 звернулася до відповідача з проханням про оформлення та видачу ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року за релігійними переконаннями замість паспорта громадянина України у вигляді картки типу ID-картки. Однак отримала відповідь, у якій зазначено про відсутність підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. Позивач вказує, що відмова у видачі паспорта у формі книжечки зразка 1994 року є протиправною, порушує її конституційні права на свободу світогляду і віросповідання, на невтручання в особисте і сімейне життя. Вважає, що відповідач порушив її права на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, протиправно відступивши від висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 19.09.2018 у справі №806/3265/17.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач до суду направив відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Заперечуючи проти позову зазначає, що листом позивачу було роз`яснено порядок звернення та перелік документів, необхідних для оформлення паспорта громадянина України, з огляду на що, відповідачем не відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивачем не використано право на звернення до територіального підрозділу міграційної служби із заявою-анкетою законодавчо-встановленої форми та необхідними документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20.04.2022 у справі №295/1772/22 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.09.2022 ОСОБА_2 в присутності опікуна ОСОБА_1 звернулись до Богунського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою щодо оформлення ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням терміну дії ID-картки, взамін біометричного паспорта паспорт громадянина України зразка 1994 року, додавши до заяви рішення суду по справі №295/1772/22; заяву про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки за формою, встановленою МВС України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35*45 мм; паспорт опікуна (матері); паспорт недієздатної особи, що підлягає обміну.

Листом від 02.09.2022 за вих. №Г-12/6/1836-22 відповідач повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (набрала чинність 07.06.2019) до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року громадянам України, у порядку, встановленому МВС, тобто відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 №456. Таким чином, за відсутності відповідного рішення суду відповідач вважає, що відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулася до суду з вказаним позовом за захистом порушених соціальних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 1 статті 13 вказаного Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Статтею 14 Закону №5492-VI передбачено, що документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі Положення №2503-ХІІ) затверджено Положення про паспорт громадянина України.

Пунктом 12 Положення № 2503-XII передбачено, що видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

Згідно з пунктом 16 Положення № 2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Відповідно до пункту 17 Положення № 2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

Для обміну паспорта у зв`язку із зміною (переміною) прізвища, імені чи по батькові або встановленням розбіжностей у записах подаються також документи, що підтверджують ці обставини.

Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування (пункт 18 Положення № 2503-XII).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591 (далі - Тимчасового порядку № 456).

Пункт 1 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку № 456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» (пункт 2 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку № 456).

Розділом IV Тимчасового порядку № 456 врегульовано порядок обміну паспорта.

Пунктом 1 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі:

1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження;

2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);

3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Згідно з пунктом 2 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 для обміну паспорта заявник подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) паспорт, що підлягає обміну;

4) дві (три у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати;

6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 під час розгляду адміністративної справи №260/99/19 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Суд зазначає, що подана Гаврилюк Зоєю Антонівною в інтересах ОСОБА_2 заява за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-XII.

Відповідач надав відповідь на звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян». Тобто, рішення про відмову позивачу в оформленні та видачі паспорта у формі книжечки відповідачем не приймалось.

Суд враховує, що позивачем не наведено доказів наявності правових підстав для заміни паспорту у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім цього суд враховує, що паспорт громадянина України у формі ID-картки від 17.05.2018 на ім`я ОСОБА_2 , оформлений за допомогою засобів Єдиного державного демографічного реєстру за волевиявленням ОСОБА_1 , як законного представника недієздатної особи, та надання необхідних документів для обробки персональних данних.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки.

Суд також зазначає, що посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду є помилковими, адже під час розгляду зразкової адміністративної справи № 806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ознаками цієї типової справи є:

а) позивач фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

б) відповідач територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 , як опікун ОСОБА_2 , надала згоду на обробку персональних даних, отримала паспорт громадянина України у формі ID-картки і звернувся з заявою про заміну паспорту старого зразка.

Аналіз наведених обставин дає можливість дійти беззаперечного висновку щодо відмінності обставин вказаної та зразкової адміністративної справи, та неможливості врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018.

Відтак, суд доходить до висновку, що вказані обставини у своїй сукупності вказують на те, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне і сімейне життя. А відтак відповідач обґрунтовано вказав про те, що відсутні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХII.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 до Богунського відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Театральна, 17/20, м. Житомир, 10014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко