Справа № 705/3654/22
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/3654/22
2-а/705/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: поліцейський ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержант поліції Скалій Володимир Сергійович, про скасування постанови серії БАБ № 834460 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: поліцейський ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержант поліції Скалій Володимир Сергійович, про скасування постанови серії БАБ № 834460 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та просив: скасувати постанову сержанта поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП Черкаській області Скалія В.С. серії БАВ № 834460 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 496 грн 20 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.08.2022 відносно нього сержантом поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм В.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серії БАВ №834460, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн, відповідно до якої він - ОСОБА_1 29.08.2022 о 15 годині 30 хвилин «в м. Умань по вулиці Інтернаціональній, 26, водій керуючи автомобілем MAZDA 6д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зупинку ближче 10 м від в`їзду в прилеглу територію, чим порушив п.п. 15.9 и ПДР України», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копію постанови він отримав на місці її складення 29.08.2022.

Із указаною постановою не згоден, вважає її незаконною та зазначає, що інспектор не зафіксував та не надав жодних належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення. Вважає, що п.п. 15.9 и ПДР ним порушено не було, а якщо і було порушення, то його слід кваліфікувати як порушення п.п. 15.10 (а), адже автомобіль знаходився на одному місці не рухаючись, згідно постанови 1 годину 58 хвилин, що перевищує час для зупинки, який складає 5 хвилин та мету знаходження автомобіля в зазначеному місці в постанові інспектора, а отже фактично відбулась стоянка автомобіля. Усунути порушення він не мав змоги, адже інспектор відсторонив його від керування автомобілем, а тому вважає, що він свідомо змусив його вчинити адміністративне правопорушення. Відповідачем невірно встановлено обставини справи та кваліфіковано адміністративне правопорушення, описане в оскаржуваній постанові за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року поновлений строк звернення до суду з адміністративним позовом, провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.

29.12.2022 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області Н. Колєснік на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ГУНП в Черкаській області вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив зупинку ближче ніж за 10 метрів від в`їзду у прилеглу територію. Поліцейським дотримано усіх вимог, передбачених законодавством при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі, позивачу роз`яснені права за ст. 268 КУпАП та положення ст. 289 КУпАП, а також вручено копію постанови, про що позивач поставив свої особисті підписи у відповідних графах. Також із відеозапису вбачається, що позивач при ознайомленні із оскаржуваною постановою не заперечував скоєння ним правопорушення. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

03.01.2023 від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою він вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 834460 від 29.08.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 29 серпня 2022 року у м. Умань по вул Інтернаціональній, 26 поліцейським ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції Скалієм В.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 834460 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою 29.08.2022 о 15 годині 30 хвилин в м. Умань по вулиці Інтернаціональній, 26, водій, керуючи автомобілем MAZDA 6д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 м від в`їзду в прилеглу територію, чим порушив п.п. 15.9 и ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому поліцейський ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержант поліції Скалій В.С. був уповноваженою особою, розглядаючи справу 29.08.2022.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. У справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху. Абзацом 83 п. 1.10 ПДР визначає, що тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Абзацом 74 п. 1.10 ПДР визначає, що проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Пунктом 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач здійснив зупинку ближче 10 м від в`їзду в прилеглу територію, чим порушив п.п. 15.9 и ПДР.

Відповідно до пункту 15.9 «и» ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що по вул. Інтернаціональній в м. Умань рухається автомобіль марки MAZDA, та водій здійснив зупинку біля повороту. Проте не можливо остаточно стверджувати, що насправді там передбачений виїзд або в`їзд для транспортних засобів, тобто відсутні докази того, що це насправді є прилеглою територією у розумінні ПДР, тому, чи стояв автомобіль ближче 10м від виїзду з прилеглої території.

За наявними відео неможливо стверджувати, що автомобіль стояв ближче 10 м до краю проїзної частини, чи був припаркований біля прилеглої території. Відповідно, вказані обставини свідчать про те, що транспортний засіб жодним чином не міг створювати перешкоду дорожньому руху або безпеку для руху.

Відео має п`ять файлів і розпочинається 29.08.2022 о 15 годині 21 хвилина та закінчується 29.08.2022 о 17 годині 19 хвилин, автомобіль позивача знаходиться на одному місці не рухаючись, тобто перевищує час для зупинки, який складає 5 хвилин.

Предметом доказування у даній справі є факт зупинки чи стоянки транспортного засобу ближче 10 м до виїздів з прилеглих територій і безпосередньої в місцях виїзду. Разом з тим, в постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що автотранспортний засіб порушив правила зупинки.

Згідно з п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що позивачем була здійснена зупинка, проте із відео вбачається стоянка транспортного засобу. Терміни зупинка і стоянки мають різне визначення згідно з вимогами Правил дорожнього руху України і не є тотожними поняттями. Також у постанові відсутня інформація про відстань місця зупинки, стоянки транспортного засобу від прилеглих територій або того факту, що зупинка відбулась безпосередньо в місці виїзду.

Так, відповідно до правової позиції Верхового Суду, викладеної у постановах від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази; довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчити про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем порушень пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху в частині зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій і безпосередньо в місці виїзду, а також що таке порушення, якщо воно мало місце, потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Будь-які докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних вище обставин суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, норм ст.ст. 72, 77 КАС України, з урахуванням категоричних заперечень водія про порушення ним будь-яких правил дорожнього руху, постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Беручи до уваги вимоги частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору у сумі 496 грн 20 коп.) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 834460 від 29.08.2022, винесену сержантом поліції ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм Володимиром Сергійовичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І. Єщенко