Справа № 520/25989/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"26" січня 2023 р. № 520/25989/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Гончаренко А.В.

представника позивача - Коломійцева А.Ю.,

представника відповідача - Чалого Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фермерського господарства "НАЙКРАЩІ ВРОЖАЇ" (вул. Харківська, буд. 142,смт. Нова Водолага,Нововодолазький район, Харківська область,63202)
до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057)
про визнання дій протиправними ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фермерське господарство "НАЙКРАЩІ ВРОЖАЇ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.10.2021 №4.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 27.10.2021 №4 є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкове повідомлення-рішення від 27.10.2021 №4 є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФГ «НАЙКРАЩІ ВРОЖАЇ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться у податковій декларації з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "ТД "УСК"" () за вересень 2019 року, ТОВ "ХІМТЕХПЛЮС" () за серпень 2020 року, ТОВ "АГРОЕКО ПЛЮС" () за серпень 2020 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 28 вересня 2021 року № 16777/20-40-07-24-09/41493764, яким встановлено порушення позивачем вимог абз. «а» п. 198 .1, абз. 1 і 2 п. 198,3, п. 198,6 ст. 198, п. 200,1, п. 200,2, п. 200,4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 668715,58 грн., у тому числі за вересень 2019 року на суму 516867,58 грн., за серпень 202 року на суму 151848,00 грн.

Вище вказане призвело до:

- заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет всього у сумі 668 715,58 грн., у тому числі за вересень 2019 року на суму 516 867,58 грн., за серпень 2020 року на суму 151 848,00 грн.

Перевіркою позивача не підтверджено реальність здійснення господарської операції, їх реальності та повноти відображення в обліку по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Агроеко Плюс» за період серпень 2020 року, ТОВ «ТД «УСК», що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 668715,58 грн., в тому числі за вересень 2019 року в сумі 516867,58 грн. та за серпень 2020 року в сумі 151848,00 грн.

За наслідками перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 27 жовтня 2021 року № 4.

Суд зазначає, що підставою вище вказаних висновків відповідача, є його посилання на ту обставину, що по ланцюгу постачання не простежується імпорт товару, а саме встановлено, що ніби то імпортний товар ТОВ "ТД "УСК" по ланцюгу постачання придбавало у контрагентів - постачальників.

Асортимент придбаної номенклатури ТОВ "ТД "УСК" не відповідає реалізованій на адресу ФГ «Найкращі Врожаї».

Від ГУ ДПС у м. Києві отримано відповідь відповідно до якої, повідомлено, що ГУ ДПС у м. Києві з метою проведення документальної позапланової перевірки, здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ "ТД "УСК" та встановлено відсутність посадових осіб, складено акт, щодо не встановлення місцезнаходження платника податків та направлено запит до оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві з метою встановлення місцезнаходження платника податків.

В задекларованих ланцюгах придбання товарів (робіт, послуг) неможливо дослідити походження товару (робіт, послуг) внаслідок відсутності в ланцюгах взаємовідносин постачальників та виробників товарів (робіт, послуг), як початкового джерела формування ПДВ, що в свою чергу свідчить про нереальність господарських операцій.

Отже, неможливо встановити виробника реалізованого товару підприємством ТОВ "ТД "УСК" вищезазначеними контрагентами - покупцями та визначити ланцюг постачання товару від виробника до кінцевого споживача.

Згідно з аналізом вищенаведених податкових " накладних, а саме від 09.09.2019 № 8, від 24.09.2019 № 38 встановлено, що частина товарів має ознаку імпортованого товару (у виписаних накладних у графі 3.2 «Ознака імпортованого товару» проставлена позначка "X". Таким чином, спостерігається постачання товару ТОВ "ТД "УСК" на адресу ФГ «Найкращі Врожаї», нібито ввезеного на митну територію України. Але, по ланцюгу встановлено, що постачальники нібито імпортного товару не були імпортерами та по ланцюгу постачання не придбавали імпортного товару, а придбавали відмінний товар.

До перевірки не було надано сертифікати якості на наступну реалізовані на адресу ФГ «Найкращі Врожаї» добрива.

Таким чином, не можливо встановити властивості добрив, а отже їх можливість використання без шкоди для здоров`я та норму списання.

Враховуючи не надання до перевірки документів, в яких зазначено фізико-хімічні показники добрив, придбання яких оформлено від ТОВ "ТД "УСК" - не можливо встановити їх відповідність вимогам і нормам ДСТУ, а отже їх придатність до використання і як наслідок використання в господарські діяльності та економічну необхідність в їх придбанні.

Згідно з баз даних ДПС встановлено, що директор Лелека Максим Вікторович є директором, головним бухгалтером та засновником ще у 2 СГ.

Щодо ТОВ «Агроеко Плюс» відповідачем вказано, що згідно з даними ЄРПН встановлено, що по ланцюгу постачання товар -Добрива "ЕКОФОСФОАЗОТИН ПЛЮС" (код УКТ ЗЕТ ) ТОВ «Агроеко Плюс» не придбавало, а придбавало відмінний товар - Фарш рибний св/м 2 гатунок, Риба дрібна заморожена, дріб`язок третьої групи, Відходи рибні, Фосфогіпс для с/г ТУ У 20.1-2:2016.

Отже, ланцюг придбанний товар - Добрива "ЕКОФОСФОАЗОТИН ПЛЮС" (код УКТ ЗЕТ ) ТОВ «Агроеко Плюс» - не простежується до імпортеру, тобто, якщо товар Добрива "ЕКОФОСФОАЗОТИН ПЛЮС" (код УКТ ЗЕТ ) імпортного походження ТОВ «Агроеко Плюс» було складена податкові накладні від 18.08.2020 № 144, від 18.08.2020 №143, від 21.08.202ЇЇ №145 з порушенням, а саме п. 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України.

Крім того, до перевірки не надано сертифікат якості на Добрива "ЕКОФОСФОАЗОТИН ПЛЮС", у зв`язку з чим не можливо встановити виробника чи імпортера даного товару.

Також, відносно ТОВ «Агроеко Плюс» від Головного управління ДПС в Одеській області отримано результати опрацювання зібраної податкової інформації з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами покупцями та продавцями, а також при визначенні сум податкового кредиту та податкових зобов`язань за звітний (податковий) період серпень 2020 року.

Вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ТД «УСК» () судом встановлено, що між ФГ «Найкращі врожаї» та ТОВ «ТД «УСК» укладено договір поставки від 23.08.19 № 2308/3, за умовами якого ФГ «Найкращі врожаї» придбало товар сільськогосподарського призначення на загальну суму 3101205,49 грн., в тому числі ПДВ-516867,58 грн.

За фактом здійснення господарських операцій зареєстровано відповідні податкові накладні (стор. 10-11 акту) та включено до складу податкового кредиту за вересень 2019 року.

В ході перевірки встановлено, що між сторонами договору складено видаткові накладні (стор. 14-15 акту) та товарно-транспортні накладні (стор. 16-18 акту). Розрахунки за поставлений товар проведено в повному обсязі.

Суд зазначає, що встановлені вище факти сторонами в судовому засіданні не заперечувались.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «АГРОЕКО ПЛЮС» () судом встановлено, що між ФГ «Найкращі врожаї» та ТОВ «АГРОЕКО ПЛЮС» укладено договір купівлі-продажу від 27.07.18 № 4149-2707, за умовами якого ФГ «Найкращі врожаї» придбало добрива в серпні 2020 року на загальну суму 911088,00 грн., в тому числі ПДВ-151848,00 грн.

За фактом здійснення господарських операцій зареєстровано відповідні податкові накладні (стор. 21-22 акту) та включено до складу податкового кредиту за вересень 2019 року.

В ході перевірки встановлено, що між сторонами договору складено видаткові накладні (стор. 24 акту) та товарно-транспортні накладні (стор. 24-25 акту). Розрахунки за поставлений товар проведено в повному обсязі.

Суд зазначає, що встановлені вище факти сторонами в судовому засіданні не заперечувались.

Щодо використання у власній господарській діяльності і придбаного вище товару судом встановлено, що з метою здійснення основного виду господарської діяльності (вирощування сільськогосподарських культур) ФГ «Найкращі врожаї» має у користуванні земельні ділянки, що розташовані в Первомайському районі Харківської області.

За договорами, укладеними з ТОВ «ТД «УСК» та ТОВ «АГРОЕКО ПЛЮС», ФГ «Найкращі врожаї» придбано товари, необхідні для використання в сільськогосподарському виробництві.

У зв`язку з відсутністю місця зберігання придбаних товарів ФГ «Найкращі врожаї» укладено договір зберігання від 01.07.2018 року з МПП «Техсервіс», якого підтверджується ТТН та актами приймання-передачі товарів, а також оплатою послуг зберігання

Доставка придбаних товарів до місця зберігання здійснювалась за рахунок продавця, що підтверджується Товарно-транспортними накладними.

Використання придбаних товарів у господарській діяльності ФГ «Найкращі врожаї» відбувалось на підставі договорів підряду від 01.11.2019 року №1101-1 у укладений з СТОВ «Сосонівка-Агро» та №07/09 від 07.09.2020 року, укладений з ФОП ОСОБА_1 , виконання яких підтверджується актами виконаних робіт та їх оплатою.

В бухгалтерському обліку ФГ «Найкращі врожаї» операції щодо придбання та використання придбаних товарів відображено повною мірою.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/ або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Отже, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16.07.99 p. N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського .обліку, та інших документів, встановлених розділом II вказаного Кодексу.

Також необхідно звернути увагу і на приписи пункту 187.1. ст. 187 ПКУ де передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності));

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг .

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом 1 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами 1 та 2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України також передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абз.1 п.201.10 ст.201). Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз.2 п.201.10 ст.201).

Отже, положення перелічених норм кодексу у системному поєднанні з ст.ст.42, 46, 49, 200-1 Податкового кодексу України означають запровадження державою такого механізму адміністрування податку на додану вартість, при якому держава в особі контролюючого органу здатна здійснювати контроль за діяльністю платників податків, котрі виконують податкові зобов`язання платників ПДВ за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку у межах укладених договорів про визнання електронних документів.

Таким чином, наявність в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених та зареєстрованих податкових накладних звільняє позивача від будь-якої відповідальності як платника ПДВ за виключенням випадку вжиття взаємоузгоджених протиправних свідомих дій з неправомірного одержання податкової вигоди, тобто за своєю правовою суттю співучасті у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 191, 205, 209, 212 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, наявна первинна документація, складена відповідно вимог закону, та не містить дефектів форми та ознак дефектності.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У рішенні Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не було надано не надання сертифікатів якості на придбаний у його контрагенів товар, то з вказаного посилання суд зазначає, що Верховний суд неодноразово робив висновок у своїх постановах (зокрема, але не виключно у постановах від 12.02.2021 у справі 804/2317/18, від 23.04.2021 у справі №826/5511/17) про те, що сертифікат відповідності (якості) на товар не є документом бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції, тому відсутність такого сертифікату сама по собі не може свідчити про відсутність господарської операції.

Стосовно висновків про те, що у ТОВ «ТД «УСК» та ТОВ «АГРОЕКО ПЛЮС», що є контрагентоми позивача, відсутнє придбання вказаного добрива.

Суд зазначає, що вказані висновки відповідач робить виключно на підставі своїх внутрішніх інформаційно-аналітичних баз, що не може бути визнано як доказ наявності податкових правопорушень, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом з підстав вказаних судом вище.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що податкове повідомлення -рішення від 27.10.2021 року №4 прийнято контролюючим органом з порушенням норм чинного законодавства України та підлягають скасуванню, оскільки висновки викладені в вище вказаному акті перевірки про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства "НАЙКРАЩІ ВРОЖАЇ" (вул. Харківська, буд. 142,смт. Нова Водолага,Нововодолазький район, Харківська область,63202) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання дій протиправними задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 27.10.2021 року №4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Фермерського господарства "НАЙКРАЩІ ВРОЖАЇ" сплачений судовий збір у сумі 12816 (дванадцять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 03 лютого 2023 року.

Суддя Спірідонов М.О.