Справа № 607/9781/22
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 Справа №607/9781/22
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Л. М.Сливка,

за участі секретаря судового засідання М. В. Кілик,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересх якої діє адвокат Синюк Артем Сергійович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Синюк Артем Сергійович звернулася до суду із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №701887 від 07 липня 2022 року, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції, за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн, скасування постанови та закриття провадження по справі. Аргументуючи заявлені позовні вимоги, зазначила, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення вона не вчиняла. Так,на думку працівників правоохоронного органу 07.07.2022 близько 00:59 в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила неправдивий виклик в поліцію, оскільки остання потребувала додаткового екіпажу поліції, хоча на місці події вже перебував екіпаж патрульної поліції. Оскаржуваною постановою на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в розмірі 3400 грн, хоча при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Проте жодним чином не було вмотивовано максимальний розмір адміністративного стягнення. 07.07.2022 близько 00 год 40 хв у ОСОБА_1 винник словесний конфлікт зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , за наслідком якого останній наніс один удар позивачці ОСОБА_1 , таким чином остання, з метою захисту свого здоров`я, змушена була звернутись на лінію «102», оскільки була глибоко переконана, що відносно неї вчиняється кримінальне правопорушення та домашнє насильство, відтак вказану постанова у справі про адміністративне правопорушення позивач вважає винесеною необгрунтовано, без достатніх правових підстав, з недотриманням принципів правомірної адміністративної поведінки, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки інспектора, несправедливими, недоведеними, необгрунтованими й такими, що не відповідають дійсності. Сама по собі оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення позивачем, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. При цьому варто врахувати правову позицію, сформульовану Верховним Судом в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. За змістом ч. 1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і передбачені статтю 183 КУпАП. Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Враховуючи вищевикладене вважає, що дії ОСОБА_1 щодо повідомлення виклику на лінію «102» Національної поліції не можуть бути кваліфіковані як завідоме неправдиве повідомлення (виклик) поліції,і відповідно не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

За таких обставин вважає, що оскаржувана постанова від 07 липня 2022 року є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи та є такою, що підлягає скасуванню. З цих підстав просив позов задоволити, оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 серпня 2022 року в адміністративній справ відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області 25 серпня 2022 року подала відзив на позов, вказала, що відповідач заявлених позовних вимог ОСОБА_1 не визнає у повному обсязі, позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування наведеного зазначила,що 07 липня 2022 року об 00 год 24 хв ОСОБА_1 здійснила виклик на спецлінію 102 та повідомила,що її чоловік, перебуваючи у нетверезому стані,вчиняє фізичне насильство за адресою : АДРЕСА_2 . Даний виклик було передано на виконання інспектору підрозділу протидії домашньому насильству Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , котра прибула за адресою виклику о 00 год 37 хв 07 липня 2022 року, а також додатково повідомлено бригаду екстреної медичної допомоги. На місці події ОСОБА_1 будучи повідомленою про те, що на її виклик прибули представники підрозділу протидії домашньому насильству, жодної інформації з приводу виклику поліції не надала, звернулася із письмовою заявою, в якій просила припинити розгляд та подальшу перевірку її звернення не проводити, оскільки претензій до свого чоловіка, натомість нетактовно і в грубій формі спілкувалась як з працівниками поліції, так і з бригадою ЕМД. В той час, коли за адресою виклику перебували працівники підрозділу протидії домашньому насильству та бригада ЕМД, ОСОБА_1 о 00 год 53 хв 07 липня 2022 року повторно здійснила виклик на спецлінію «102» з проханням направити до неї інший екіпаж поліції, оскільки той, що вже прибув, на її думку некомпетентний. При цьому категорично наполягала, що скаржитися на дії працівників поліції наміру не має. За вказаним викликом об 01 год 01 хв 07 липня 2022 прибув екіпаж патрульної поліції «Юпітер-15» Позивач ОСОБА_1 не змогла пояснити для чого викликала ще один екіпаж поліції та якої саме допомоги потребує. При цьому, відповідно до ст. 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Як встановлено матеріалами справи, позивач повторно викликала працівників поліції, повідомивши некомпетентність попереднього екіпажу. Приїхавши до заявниці, остання повідомила, що вона здійснила виклик на лінію «102», однак як виявилося допомоги поліції не потребує, скарг до працівників поліції не має, претензій до свого чоловіка не має. Наведене підтверджується електронними рапортами від 07 липня 2022 року, де чітко відображено дату, час та зміст виклику ОСОБА_1 на лінію «102». Таким чином, відповідач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, достеменно встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення. Відтак заперечення позивача щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються вищевказаними доказами, а саме даними, які містяться при матеріалах справи, і підтверджують думку відповідача, що звернення позивача до суду пов`язане не із захистом її порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останньою способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Свою позицію та невинуватість позивач мала би довести шляхом надання доказів, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Вимогами ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, сторона відповідача вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а оскаржувана постанова має бути залишена в силі як така, що винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача адвокат Синюк А. С. 24 січня 2023 року подав до суду письмові пояснення згідно із якими посилався на те, що у своєму відзиві відповідач вказує, що 07.07.2022 об 00 год 24 хв позивач ОСОБА_1 здійснила виклик на спеціальну лінію «102» та повідомила, що її чоловік, перебуваючи у нетверезому стані, вчиняє фізичне насильство за адресою АДРЕСА_2 . Даний виклик було передано на виконання інспектору підрозділу протидії домашньому насильству Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області В. Перхалюк, котра прибула за адресою виклику об 00 год 37 хв 07 липня 2022 року, а також додатково повідомлено бригаду екстреної медичної допомоги. На місці події ОСОБА_1 будучи повідомленою про те, що на її виклик прибули представники підрозділу протидії домашньому насильству, жодної інформації з приводу виклику поліції не надала, звернулася із письмовою заявою, в якій просила припинити розгляд та подальшу перевірку її звернення не проводити, оскільки претензій до свого чоловіка не має. Натомість нетактовно і в грубій формі спілкувалась як з працівниками поліції, так і з бригадою ЕМД. В той час, коли за адресою виклику перебували працівники підрозділу протидії домашньому насильству та бригада ЕМД, ОСОБА_1 об 00 год. 53 хв. 07 липня 2022 року повторно здійснила виклик на спецлінію «102» з проханням направити до неї інший екіпаж поліції, оскільки той що вже прибув, на її думку некомпетентний. При цьому категорично наполягала, що скаржитися на дії працівників поліції наміру не має. За вказаним викликом об 01 год. 01 хв. 07 липня 2022 року прибув екіпаж патрульної поліції «Юпітер-105». ОСОБА_1 , так і не пояснила, для чого викликала ще один екіпаж поліції та якої саме допомоги поліції вона потребує. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статті 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Відповідно до статей 1,2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону). Відтак сторона позивача зауважує, що в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою їх захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. В силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача, відповідач надав виключно рапорти працівників поліції, натомість вважаю, що рапорт не може вважатись беззаперечним та однозначним доказом вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, оскільки рапорт-це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції,керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції, тим більше даний доказ повинен оцінюватись в сукупності з іншими, зібраними у справі та проаналізованими доказами, які свідчать про вчинення, однак такі докази відсутні. Тому, рапорта працівників поліції не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність складу адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому не можуть бути доказом по даній справі. До аналогічних висновків прийшов Касаційний адміністративний суд Верховного Суду 20.05.2020 по справі №524/5741/16-а).У силу принципу презумпції невинуватості,що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення,всі сумніви щодо події порушення та винності особи,що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17). Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а). Таким чином стороною відповідача не доведено суб`єктивну сторону даного правопорушення та є голослівними твердження сторони відповідача, що позивач Квасниця нетактовно і в грубій формі спілкувалась як з працівниками поліції, так і з бригадою ЕМД. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, сторона позивача приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

У судове засідання представник позивача адвокат Синюк А. С. не прибув, подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, вказав, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просив задоволити їх у повному обсязі, зсилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, додатках до неї та письмових поясненнях на відзив відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не прибула, надіслала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності,просила у задоволенні позову відмовити як необґрунтованому та недоведеному, покликаючись на підстави, що викладені у відзиві на позов та додатках до нього.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до задовольнення не підлягає з огляду на наступне:

Встановлено, що 07 липня 2022 року об 00:24 позивачем було здійснено виклик працівників поліції на АДРЕСА_2 . При цьому позивач ОСОБА_1 повідомила працівників поліції про те, що чоловік перебуваючи у нетверезому стані вчиняє фізичне насильство.

На місце події прибули: працівники підрозділу протидії домашньому насильству Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектор поліції Перхалюк В. Ю. та працівники екстреної медичної допомоги. Натомість позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву у якій просила припинити розгляд та проведення подальшої перевірки по її зверненню на лінію «102», оскільки претензій до свого чоловіка не має.

Вищенаведені обставини відображені у електронному рапорті ЄО за № 19393 від 07.07. 2022.

Надалі, 07 липня 2022 року об 00:50 позивачем було повторно здійснено виклик працівників поліції на вул. Гетьмана Пилипа Орлика,1/17 у м. Тернополі. При цьому позивач ОСОБА_1 повідомила працівників поліції про те, наряд поліції, який попередньо прибув на місце події є некомпетентним. Позивач ОСОБА_1 категорично наполягала, що скаржитись на дії працівників поліції наміру немає.

За згадуваним вище повторним викликом на місце події на АДРЕСА_2 прибули працівники Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції «Юпітер-0105». Ними було виявлено позивачку ОСОБА_1 , яка не змогла пояснити чому викликала поліцію.

Вищенаведені обставини відображені у електронному рапорті ЄО за № 19398 від 07.07. 2022.

Як убачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 701887 від 07 липня 2022 року - позивач ОСОБА_1 07 липня 2022 року близько 00:59 год здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, повідомила,що потребує інший екіпаж, хоча на місці події уже був екіпаж поліції і пояснити для чого викликала поліцію не могла.

Вказаною постановою позивач ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за частиною ст. 183 КУпАП, на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами частиною 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Посилаючись на незаконність винесення спірної постанови інспектором поліції, позивач вказує на те, що, причиною повторного виклику працівників поліції 07.07.2022 об 00:50 на АДРЕСА_2 було те, що ОСОБА_1 вважала,що стосовно неї вчиняється домашнє насильство.

Однак, ці обставини не знайшли свого підтвердження в результаті судового розгляду, оскільки як уже зазначено вище, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано інформацією наявною у електронних рапортах ЄО за № 19393 від 07.07. 2022 та ЄО за № 9398 від 07.07. 2022 наданих стороною відповідача з місця вчинення правопорушення, долученими представником відповідача до відзиву на позов.

Натомість доводи позивача про зворотнє не відповідають дійсності.

Так судом установлено, що 07 липня 2022 року об 00:24 позивачем було здійснено виклик працівників поліції на вул. Гетьмана Пилипа Орлика,1/17 у м. Тернополі. При цьому позивач ОСОБА_1 повідомила працівників поліції про те, що чоловік перебуваючи у нетверезому стані вчиняє фізичне насильство.

На місце події прибули: працівники підрозділу протидії домашньому насильству Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектор поліції Перхалюк В. Ю. та працівники екстреної медичної допомоги. Натомість позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву у якій просила припинити розгляд та проведення подальшої перевірки по її зверненню на лінію «102», оскільки претензій до свого чоловіка не має.

Надалі, 07 липня 2022 року об 00:50 позивачем було повторно здійснено виклик працівників поліції на вул. Гетьмана Пилипа Орлика,1/17 у м. Тернополі. При цьому позивач ОСОБА_1 повідомила працівників поліції про те, наряд поліції, який попередньо прибув на місце події є некомпетентним. Позивач ОСОБА_1 категорично наполягала, що скаржитись на дії працівників поліції наміру немає.

За згадуваним вище повторним викликом на місце події на АДРЕСА_2 прибули працівники Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції «Юпітер-0105». Ними було виявлено позивачку ОСОБА_1 , яка не змогла пояснити чому викликала поліцію.

За наведених обставин на місці події 07.07.2022 об 00:50 працівниками поліції було встановлено, що інформація, викладена заявницею у повторному зверненні на лінію «102» не знайшла свого підтвердження, оскільки сама ОСОБА_1 не могла пояснити працівникам патрульної поліції причин, які слугували підставою її повторного виклику працівників поліції.

У відповідності до вимог ст. 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ст. 183 КУпАП.

У зв`язку із наведеним працівниками поліції було прийняте рішення про притягнення заявника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

З врахуванням наведених обставин стосовно всіх інших доводів сторони позивача суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене, спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень, щодо винесення останньої підлягає до залишення без змін, а позовна заява без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 133 КАС України судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ухваленого судового рішення у справі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,133, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця І. Котляревського, 34, м. Тернопіль, 46003, код ЄДРОПОУ 40108646) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №701887 від 07 липня 2022 року, згідно із якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата складення судового рішення 02 лютого 2023 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка