Справа № 140/7705/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7705/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування щомісячної доплати позивачу, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області відновити нарахування та виплату щомісячної доплати позивачу на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі №140/7356/21 позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо непроведення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 01 червня 2021 року №22/6-2268; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (з урахуванням раніше виплачених сум), відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 01 червня 2021 року №22/6-2268.

На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача із застосуванням обмеження максимальним розміром, та відмовив у проведенні перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром. З такими діями ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 не погодився та звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №140/16042/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 01.06.2021 №22/6-2268 про розмір грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Волинській області на дане рішення повернуто скаржнику ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2022 року.

При перерахунку пенсії з 01 липня 2022 року відповідач врахував розмір прожиткового мінімуму, який був станом на 01 грудня 2019 року, а не на дату проведення перерахунку відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року № 140/16042/21.

На думку позивача, відповідачем протиправно при перерахунку враховано підвищення до пенсії, як інваліду війни ІІ групи, станом на 01 грудня 2019 року в розмірі 655,20 грн, незважаючи на зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. У зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, на що отримав відмову, яка мотивована тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року зобов`язано управління Пенсійного фонду провести перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року. При цьому судом не визначено порядок перерахунку пенсії, тому пенсійним органом застосовуються норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01 грудня 2019 року.

Не погоджуючись з такою позицією ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

У відзиві на позовну заяву від 03 січня 2023 року №0300-0902-8/195 представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року по справі №140/16042/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року без обмеження її максимальним розміром (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Основний розмір обчисленої пенсії від грошового забезпечення (19980,82грн) з розрахунку 80 відсотків становить 15984,66грн (19980,82грн х 80%).

Загальний розмір пенсійної виплати з 01 червня 2022 року становить 20686,03грн, в тому числі: 15984,66грн основний розмір пенсії; 3996,17грн збільшення основного розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення»; 655,20грн підвищення, як інваліду війни II групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 50 грн цільова грошова допомога відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» від 16.03.2004 №1603-IV.

Вказує на те, що серед складових пенсійної виплати є підвищення як інваліду війни II групи, розмір якого визначено з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на дату проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, а саме на 01 грудня 2019 року 1638 грн.

Таким чином, підвищення як інваліду війни II групи з 01 грудня 2019 року складає 655,20 грн (1638 грн х 40%); з 01 грудня 2020 року 707,60 грн, з 01 липня 2021 року 741,60 грн, з 01 грудня 2021 року 773,60 грн.

З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову (арк. спр. 37 - 42).

У відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити повністю. Додатково вказав на ту обставину, що підвищення до його пенсії, як інваліду ІІ групи збільшується пропорційно збільшенню прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (арк. спр. 45).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 33).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 17 квітня 2000 року та наданими суду матеріалами пенсійної справи; є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 від 28 березня 2002 року (арк. спр. 6).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі №140/7356/22 в тому числі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (з урахуванням раніше виплачених сум), відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 01.06.2021 №22/6-2268 (арк. спр. 46 - 51).

На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача із застосуванням обмеження максимальним розміром, та відмовив у проведенні перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром. З такими діями пенсійного органу ОСОБА_1 не погодився та звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №140/16042/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 01.06.2021 №22/6-2268 про розмір грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) Рішення набрало законної сили 24 червня 2022 року. (арк. спр. 52 - 54).

На звернення позивача ГУ ПФУ у Волинській області листом № 7381-6513/М-02/0300/22 від 30 серпня 2022 року повідомило, що на виконання рішення суду від 22 лютого 2022 року по справі 140/16042/21 проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року без обмеження її максимальним розміром.

Даним листом роз`яснено, що у випадку, коли судом не визначено порядок проведення перерахунку пенсії, застосовуються норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок пенсії. Загальний розмір пенсійної виплати з 01 червня 2022 року становить 20686,03 грн. в тому числі 655,20 грн. підвищення як інваліду ІІ групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (арк. спр. 14 - 16).

Згідно перерахунків, які містяться в пенсійній справі доплата до пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи становила: з 01 грудня 2019 року 655,20 грн., (арк. спр. 20); з 01 липня 2020 року 684,80 грн., (арк. спр. 21); з 01 грудня 2020 року 707,60 грн., (арк. спр. 22); з 01 серпня 2021 року 741,60 грн., (арк. спр. 23); з 01 грудня 2021 року 773,60 грн., (арк. спр. 17); з 01 липня 2022 року 810,80 грн. (арк. спр. 57); з 01 грудня 2022 року 837,20 грн. (арк. спр. 56).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до статті 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом з приводу перерахунку пенсії відповідно до зміни суми прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб, що тягне за собою зміну суми підвищення до пенсії як інваліду та відновлення виплати такого підвищення.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Як вже встановлено судом, та підтверджується наданими розрахунками, які містяться в матеріалах пенсійної справи, позивачу як особі з інвалідністю внаслідок війни виплачується підвищення до пенсій у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таке підвищення відповідачем проводилось пропорційно підвищенню розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01 грудня 2019 року.

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву (арк. спр. 38) та листі від 30 серпня 2022 року (арк. спр. 15), що станом на 01 червня 2022 року сума підвищення до пенсії позивача (40%), як інваліду війни ІІ групи становить 655,20 грн., оскільки спростовується наданими суду перерахунками пенсії, зокрема згідно з письмовими доказами перерахунку з 01 червня 2022 року підвищення становить 773,60 грн. (арк. спр.25).

Окремо суд зауважує, що при перерахунках пенсії починаючи з 01 грудня 2021 року (арк. спр. 17), 01 червня 2022 року (арк. спр. 25), 01 липня 2022 року (арк. спр. 57) та 01 грудня 2022 року (арк. спр. 56) відповідачем застосовано обмеження максимального розміру пенсії.

Суд констатує, що частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

А тому, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №127/4267/17.

Отже, внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відтак, питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром вже було предметом судового розгляду у справі №140/16042/21 від 22 лютого 2022 року і ухвалене в цій справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

Суд в котре наголошує на тому, що право позивача на обчислення його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром вже захищене судовим рішенням, а тому з аналогічних підстав пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром.

Однак предметом заявленого позову є встановлення судом правомірності нарахування та виплати щомісячної доплати (40%) позивачу на підставі Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про не обґрунтованість заявлених позивачем вимог, які стосуються протиправності дій відповідача щодо не нарахування щомісячної доплати та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відновити нарахування та виплату щомісячної доплати ОСОБА_1 на підставі Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отож перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами першою - третьою статті 242 КАС України передбачено що, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Оскільки письмовими доказами підтверджується належне нарахування щомісячної доплати до пенсії і протиправних дій суб`єкта владних повноважень з приводу нарахування та виплати вказаної доплати судом не встановлено, а тому у позові слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується так як позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович