Справа № 500/305/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М.,
суддів Носа С.П., Кухтея Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву представника приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська"- адвоката Галинського Михайла Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
встановив:
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу ГУ ДФС у Тернопільській області, задоволено частково, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року № про донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн, а також в частині визнання протиправними та скасування податкової вимоги № 1356-54 від 18 січня 2019 року та рішення про опис майна у податкову заставу від 21 січня 2019 року №194/10-5/19-00-54-09/1447. Справу у вказаній частині направлено на новий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду. В іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року залишено без змін.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2022 року, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2022 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Тернопільській області задоволено. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі №500/305/19 без змін.

26 грудня 2022 року на адресу суду скеровано заява представника ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" адвоката Галинського Михайла Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення у справі, в якій просить стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 26085, 45 грн.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд заяви здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення вказаної заяви представника позивача, апеляційний суд керується наступним.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою цієї ж статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити як гонорар певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді, та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою та п`ятою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

На підтвердження відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката представник позивача - адвокат Галинський М.В. долучив договір про надання правничої (правової) допомоги та представництво №03/03 від 23.03.2022 року; Акт приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво №03/03 від 22.03.2022 року, відповідно до якого адвокатом надавалися такі послуги: первинна консультація; підготовка відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Тернопільській області (загалом 11-ть сторінок) з додатками на 3-ох аркушах; клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів направлення відзиву на апеляційну скаргу відповідачу (загалом 3-м сторінки) з додатками на 3-ох аркушах; клопотання про відкладення судового засідання 24.03.2022 року (загалом 3 и сторінки); заява про надання доступу до електронної справи та ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (загалом 2-і сторінки); клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції в приміщенні суду (загалом 4-и сторінки); участь у судових засіданнях 08.11.2022 року і 21.12.2022 року (в т.ч. підготовка та участь в дебатах); підготовка заяви про розподіл судових витрат (загалом 8-ім сторінок).

Надаючи оцінку наданим доказам щодо понесених позивачем витрат на надану правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 26 085,45 грн, колегія суддів зауважує, що такий розмір не є у вказаному обсязі співмірним та обґрунтованим зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а являється завищеною, враховуючи те, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, усі документи, необхідні для складання і подання до суду відзиву були у позивача в наявності, фактично наведені у ньому доводи підтверджують обґрунтування позовних вимог, про які зазначено в адміністративному позові.

Крім того, клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів направлення відзиву; клопотання про відкладення судового засідання; заява про надання доступу до електронної справи та ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції в приміщенні суду та підготовка заяви про розподіл судових витрат не потребують значних затрат часу та особливих правових знань для їх написання.

Що стосується участі у судових засіданнях, колегія суддів зазначає, що представник ПАТ "Птахофабрика Тернопільська"- адвокат Галинський М.В. брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції 08.11.2022 року з 13 год. 40 хв. по 13 год. 46 хв. та 21.12.2022 року з 10 год. 33 хв. до 10.49 хв., тобто впродовж незначного проміжку часу.

Також суд звертає увагу на те, що Акт прийому-передачі послуг не містить детального опису затраченого часу щодо надання стороні позивача професійної правничої допомоги.

За приведених положень законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на користь позивача підлягають присудженню судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, обґрунтована сума яких з огляду на обставини щодо надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції складає 10000 гривень. У решті заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 139, 252, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Заяву представника приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська"- адвоката Галинського Михайла Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про витрати на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи №500/305/19.

Стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області () на користь приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська" () сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень.

В решті заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повний текст складено 02.02.2023 року.