Справа № 337/4313/21 (2-а/337/53/2021)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2023 року м. Дніпросправа № 337/4313/21 (2-а/337/53/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2021 року (головуючий суддя Кучерук І.Г.)

в адміністративній справі №337/4313/21 (2-а/337/53/2021) за позовом ОСОБА_1 до відповідача Інспектора лейтенанта поліції роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Крат Іллі Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 02.08.2021 до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача Інспектора лейтенанта поліції роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Крат Іллі Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати незаконними дії інспектора поліції роти №2, батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Крат Іллі Олександровича по притягненню позивача до адміністративної відповідальності;

- скасувати постанову інспектора поліції роти №2, батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Крат Іллі Олександровича серії ЕАО № 4515531 від 20.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що керуючи автомобілем, наблизився до світлофору біля просп. Дмитра Яворницького 100, та зупинився на червоне забороняюче світло, дочекався ввімкнення зеленого кольору почав рух, відразу ж біля перехрестя зупинив лейтенант ОСОБА_2 та запевнив, що почав рух на червоний колір світлофора, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР України, однак дане твердження не відповідає дійсності, на місці вчинення нібито правопорушення, не надали об`єктивної інформації та жодних доказів, з яких би вбачалось, що саме він рухався на забороняючий сигнал світлофора. На місці зупинки права інспектором не роз`яснювались. Відповідач не надав можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та порушив порядок розгляду справи. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення його пояснення та доводи про наявність дублюючого світлофору на ділянці дороги інспектором враховані не були. Крім того, заявляв про бажання скористатись правом на правову допомогу, про що заявив усно. Однак, відповідач дане клопотання відхилив, чим порушив права. Вимога надати відео-доказ правопорушення була проігнорована. Крім того, вимога про надання правової допомоги та бажання скористатись правом на захист адвоката, інспектором були проігноровані, не було вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, був повністю позбавлений можливості скористатися правами, які передбачені ст. 268 КУпАП.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2021 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову інспектора поліції роти №2, батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Крат І.О. серії ЕАО №4515531 від 20.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не долучено до матеріалів справи жодного доказу в обґрунтування законності винесеної постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КУпАП, відтак дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а спірна постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Разом з цим вказав, що право уповноважених осіб патрульної поліції розглядати справи, в тому числі за ознаками ст. 122 КУпАП, на місці зупинки транспортних засобів прямо витікає із змісту ч. 4 ст. 258 КУпАП, тому в цій частині поліцейський діяв цілком правомірно, відтак в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (третьою особою) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що до суду першої інстанції надавався відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Після зупинки поліцейським було встановлено особу правопорушення, ступінь його вини, роз`яснено його права. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з матеріалами справи.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2021 року, інспектором поліції роти №2, батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області, Крат І.О. оформлено постанову серія ЕАО № 4515531, відповідно до якої ОСОБА_1 , 20.07.2021 року о 23-34 годині, у м. Дніпро по проспекту Дмитра Яворницького, 100, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач вважає протиправними дії відповідача та вказану постанову.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, норми Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року №1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, зокрема, що передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою серія ЕАО №4515531 від 20.07.2021 року позивача ( ОСОБА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

Так, частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Зокрема, в силу п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 14-1 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Таким чином суб`єкт владних повноважень зобов`язаний підтвердити належними доказами вчинення відповідною особою адміністративного правопорушення.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з наданого відповідачем відеодоказу, з портативного автомобільного відеореєстратора службового автомобіля відповідача, неможливо встановити, що саме автомобіль під керуванням позивача, здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора (а.с. 32).

Отже, такий доказ вчинення адміністративного правопорушення не є належним, оскільки не підтверджує вчинення безпосередньо позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зокрема, згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена в постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17 та від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у постанові серія ЕАО №4515531 від 20.07.2021 року не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (а.с. 4).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки постанова відповідача не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що поданий відповідачем доказ (відеозапис) не відповідає критерію належності та допустимості, а тому не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий.

Водночас, інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В силу того, що в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то відповідачем не доведено правомірності прийняття постанови серія ЕАО №4515531 від 20.07.2021 року. Як наслідок, будь-які сумніви у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в силу принципу презумпції невинуватості, трактується на користь позивача.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується, тому апеляційний перегляд в цій частині не здійснювався.

Вищезазначене є підставою для висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 11.01.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова