Справа № 591/4144/22
Суддя: Северинова А. С.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4144/22
Провадження № 2-а/591/84/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 591/4144/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Хмільницького РВП лейтенанта поліції Даценка Володимира Володимировича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом, у якому просить скасувати рішення інспектора СРПП Хмільницького РВП лейтенанта поліції Даценка Володимира Володимировича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАВ № 182344 від 06 вересня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 вересня 2022 року інспектором СРПП Хмільницького РВП лейтенантом поліції Даценком Володимиром Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 182344 відносно нього, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 06 вересня 2022 року о 15-годині 50 хв. в с. Уланів по вул. Миру він керував автомобілем ТОYОТА YARIS державний номер НОМЕР_1 та перетнув суцільну лінію 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє протилежні напрямки дороги.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час руху він не перетинав суцільну лінію 1.1 (вузька суцільна лінія). Проте, незважаючи на фактичні обставини події, відповідач все ж-таки звинуватив його в тому, що він перетнув суцільну лінію 1.1 (вузька суцільна лінія).

Звертає увагу, що у постанові серії БАВ № 182344 відсутні будь-які докази вчинення ним правопорушення, тобто відсутні фото знімки, або відеозапис, які зроблені за допомогою спеціальних технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото- і відео- зйомки. Встановити та довести, що під час руху, він дійсно перетнув суцільну лінію 1.1 (вузька суцільна лінія) неможливо. Відповідач розглядав як докази його вини тільки власні, внутрішні переконання. Вважає, що таким чином відповідач порушив норми діючого законодавства щодо доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

03 жовтня 2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 06 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19 січня 2023 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, проте відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 вересня 2022 року постановою інспектора СРПП Хмільницького РВП лейтенанта поліції Даценка Володимира Володимировича серії БАВ № 182344 Волошина Р.Ю. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 06 вересня 2022 року о 15-годині 45 хв. в с. Уланів по вул. Миру водій, керуючи автомобілем ТОYОТА YARIS державний номер НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє протилежні напрямки дороги (а.с. 3).

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідальність за вказаною нормою полягає у виді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Частиною 3 статті 258 КУпАП встановлено, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, згідно якої постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що в постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 182344 від 06 вересня 2022 року в графі «До постанови додаються» не зазначено про наявність відеозапису, як доказу вчинення адміністративного правопорушення, тобто доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення є відсутнім. У позовній заяві позивач факт вчинення порушення ПДР не визнає.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі викладеного, за відсутності доказів порушення позивачем ПДР України, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 182344 від 06 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, яка винесена інспектором СРПП Хмільницького РВП лейтенантом поліції Даценком Володимиром Володимировичем.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496 грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя А.С. Северинова