Справа № 160/18678/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Позивачем, на зазначене рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга.
Ознайомившись з поданою скаргою, вважаю, що остання не відповідає вимогам встановленим ст. 296 КАС України, виходячи з наступного.
Так, п.1 ч.5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Згідно змісту ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI.
Станом на дату звернення скаржника до суду з апеляційною скаргою розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481 грн.
У відповідності до підпункту 7 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору встановлюються у такому розмірі: за подання апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Таким чином, сума несплаченого заявником апеляційної скарги судового збору становить 2481 грн.
Разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підстави п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Вирішуючи вказане клопотання зазначаю наступне.
Згідно ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI.
Відповідно до статті 2 Закону України Про судовий збір платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Статтею 3 Закону України Про судовий збір визначені об`єкти справляння судового збору. Зокрема, судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
Таким чином, сплата судового збору є однією з умов при зверненні до суду з позовною заявою, апеляційною чи касаційною скаргою на судові рішення й вимога щодо сплати судового збору не суперечить закону.
Згідно із п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Так підставою для застосування вказаних вище положень Закону України «Про судовий збір» є факт каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також смерть фізичної особи, який підтверджується відповідними документами.
Отже, з аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для застосування вказаних вище норм права є адміністративний позов із вимогами про відшкодування шкоди, пред`явлений особою якій заподіяно каліцтво або інше ушкодження здоров`я, а в разі смерті фізичної особи - іншою особою, яка уповноважена на таке звернення.
Водночас, в межах названої справи вимоги про відшкодування шкоди не заявлені.
Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, які вказують на наявність у позивача каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що виключає можливість застосування п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Судом встановлено, що предметом спору даної адміністративної справи є бездіяльність щодо результатів визначення ступеня працездатності, висновок про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (30%), потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, довідка серії 12ААА № 045240 від 02.11.2017, та відшкодування моральної шкоди, а не відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору.
Суд також відмічає, що умовою для звільнення особи від сплати судового збору є її незадовільний майновий стан. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.
Разом з тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015р. №484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору №2 від 05.02.2016 р., яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України Про судовий збір у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору №484-VIII від 22.05.2015 року.
Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.
Водночас, позивачем не надано до суду належних та вичерпних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.
Таким чином, клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Статтею 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Зазначені обставини вказують на невідповідність апеляційної скарги вимогам процесуального законодавства, а тому вона підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. ст.133, 169, 295, 296, 298 КАС України,
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Надати десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду:
Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного подання до суду.
В разі невиконання вимог цієї ухвали, апеляційна скарга повертається апелянту.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з апеляційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскаржена не підлягає.

Суддя Н.А. Олефіренко