Справа № 127/926/23
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/926/23
Провадження № 2-а/127/11/23
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
02 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Скічко О.Ю,,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника: адвоката Бевз О.І.

представника відповідача: Химича Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/926/23 за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником адвокатом Бевз Оксаною Іванівною, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.01.2023 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії БАА №160619 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 02.01.2023 у м. Вінниці по вул. Пирогова, 4 керуючи транспортним засобом не надав перевагу в русі пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини по наземному пішохідному переходу, чим порушив п.п. 18.1. Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП України.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, протиправною, а дії інспектора патрульної поліції при винесення постанови були протиправними, безпідставними та невмотивованими.

В позовній заяві представником позивача зазначено, що позивача було зупинено на вимогу інспектора поліції вже на значній відстані від місця ймовірного правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме у АДРЕСА_1 . Підставами та причинами зупинки ОСОБА_1 стало не надання переваги пішоходу, який перебував на тротуарі на відстані від пішохідного переходу, та своїми діями не виявляв жодних ознак бажання здійснити перетин дороги по пішохідному переходу по вул. Пирогова, 4 у м. Вінниці.

В обґрунтування підстав зупинки, інспектор поліції посилався на відеоматеріали зафіксовані на камеру патрульного автомобіля. Проте, під час складання постанови про здійснену відео фіксацію не зазначив.

Позивач не погодився із обставинами, що викладені у постанові, та у примітках до постанови виклав свою позицію, яка відрізняється під обставин викладених у постанові, що оскаржується.

При цьому поліцейський не врахував позицію позивача, не здійснив подальше з`ясування обставин справи, не зібравши жодної доказовою бази, що доводила вину позивача, виніс постанову та прийняв рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та застосував до позивача штраф у розмірі 340 гривень.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.01.2023 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Бевз Оксаною Іванівною, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 02.01.2023 о 16 год. 20 хв. на вул. Гоголя, 18 у м. Вінниці інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було зупинено автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 350 днз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом по вул. Пирогова, 4 в м. Вінниці не надав перевагу в русі пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини дороги по наземному пішохідному переходу, чим порушив п. 18.1 ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА №160619 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що на його думку позивачем було допущено порушення ПДР України, а саме: порушення правил проїзду нерегульованого пішохідного переходу, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Бевз О.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити, додаткового пояснивши, що позивач не вчиненяв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП а проїхав пішоходний перегід з дотриманням Правил дорожнього руху.

Представник відповідача Химич Д.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейського при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.01.2023 інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Махтодієнком І.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №160619, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 02.01.2023 о 16 год. 17 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 4, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLE 350, днз НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини на наземному пішохідному переході, чим порушив п.п. 18.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КуПАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Суд звертає увагу що у вищевказаній постанові поліцейським було допущено описку в даті постанови, а саме замість вірної дати «02 січня 2023 року» помилково зазначено «02 січня 2022 року».

На думку суду зазначена описка жодним чином не впливає на правомірність оскаржуваної постанови, в той же час поліцейський або уповноважений орган не позбавлені можливості у передбаченому законом порядку виправити допущену описку.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 02.01.2023 о 16 год. 17 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 4, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLE 350, днз НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини на наземному пішохідному переході, чим порушив п.п. 18.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КуПАП.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до пункту 18.1. ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пунктом 18.4. ПДР України визначено, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕАР №5959783, представником відповідача надано суду компакт-диск з записом з місця події.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, зокрема з відеореєстратора встановленого в службовому автомобілі працівників поліції, слідує, що позивач керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», моделі «GLE 350», проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід не надав перевагу у русі пішоходу, який почав рух по даному пішохідному переході з лівого боку по напрямку руху автомобіля позивача. В той же час, позивач на виконання вимог ПДР України, не зменшив швидкість руху свого автомобіля та не зупинився перед пішохідним переходом, хоча автомобіль патрульної поліції який рухався в сусідній смузі зупинився та надав перевагу у русі даному пішоходу, після чого наздогнав автомобіль позивача та здійснив його зупинку.

Оглянувши матеріали відеозапису, зокрема на 25, 26 секунді відеозапизу, здійснивши стоп-кадр, судом встановлено, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Пирогова, 4 в м. Вінниці, не надав перевагу в русі пішоходу, що здійснював перехід проїзної частини дороги по наземному пішохідному переходу (пішохід ступив на пішохідний перехід до дого як автомобіль позивача заїхав на це перехід), чим порушив п. 18.1. Правил дорожнього руху України. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Разом з тим, посилання представника позивача з приводу того, що у оскаржуваній постанові не зазначено про те, що до оскаржуваної постанови додаються відеозаписи, хоча такі наявні, судом до уваги не приймається, оскільки з дослідженої постанови серії БАА №160619 слідує, що в графі пункту 7 постанови «До постанови додається» позивачем зазначено пояснення «ні одна людина на пішохідному переході не стояла, дорога та пішохідний перехід були повністю порожні під людей», а відтак поліцейський не мав фізичної можливості зазначити відомості про додавання відеоматеріалів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не доведено належними засобами доказування того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялося.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, будь-яких відомостей, які б підтверджували зазначені позивачем обставини, позивачем не було надано суду, як і не було надано належних доказів не вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які зафіксовані на відеозаписі. Працівником УПП у Вінницькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП України. При цьому, поліцейський ОСОБА_2 з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії БАА №160619 від 02 січня 2023 року винесена в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору та витрати для надання правової допомоги адвокатом, слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії БАА №160619 від 02.01.2023, винесену інспектором управління патрульної поліції у Вінницькій області Махтодієнком Іваном Юрійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Бевз Оксаною Іванівною, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.
Суддя: