Справа № 560/5946/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5946/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

31 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Виробничо-комерційної фірми "Пілігрим" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №1825/0901 від 21.04.2022.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.01.2022 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено зберігання позивачем пального в стаціонарній ємності без отримання ліцензії на час проведення перевірки.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що у позивача наявна ємність для зберігання пального, позивач не заперечує факту наявності у нього бочки для зберігання пального та придбання пального. Факт отримання та зберігання позивачем пального підтверджується також акцизними накладними та товарно транспортними накладними.

При цьому фактична перевірка проведена 14.01.2022 за період з 01.04.2020 по 14.01.2021, тобто в межах строку давності 1095 днів, що відповідає вимогам п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Також вказано, що судом не досліджено яким чином отримано пальне, отримане воно для власних потреб чи для подальшої реалізації, в які ємності відвантажені/злиті, які обставини використання пального, наявність транспортних засобів тощо.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що позивач не здійснювала зберігання пального до отримання ліцензії, а після отримання ліцензії зберігає та використовує пальне виключно для задоволення своїх власних потреб при провадженні господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального, як виду економічної діяльності.

Також вказує, що сам по собі факт придбання пального та/або наявності на балансі у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

Зазначає про порушення відповідачем строків прийняття та надсилання податкового повідомлення-рішення.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

На підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.01.2022 №51-П "Про проведення фактичної перевірки", направлень на перевірку від 12.01.2022 №83-84, посадовими особами відповідача було проведено фактичну перевірку виробничо-комерційної фірми "Пілігрим" з питань здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

За результатами перевірки складено акт №309/22-01-09-01/31472109 від 21.01.2022, від підпису акта фактичної перевірки позивач відмовився, про що складено акт від 24.01.2022.

Зазначеним актом фактичної перевірки встановлено порушення позивачем вимог частини 1 та 9 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-BP (далі Закон №481/95-BP), а саме: відсутня ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки).

В описовій частині акту зазначено, що позивачем в період з 01.04.2020 по 14.01.2021 відповідно до акцизних накладних №17444 від 04.06.2020, №41534 від 04.08.2020, №60839 від 17.09.2020, №79228 від 30.10.2020, №5884 від 23.01.2020, №45022 від 18.05.2021, №55983 від 16.06.2021, №67999 від 17.07.2021 отримано важкі дистиляти з кодом УКТЗЕД на загальну суму 25936,54 літрів до 15°С поставлених від ТОВ "ОККО-Бізнес Партнер" (37693620).

Відповідно до акцизних накладних розвантаження пального відбувалось за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський район, с. Чабанівка, вул. Шляхова 2.

Вказано, що під час перевірки було обстежено територію виробничо-комерційної фірми "Пілігрим", де встановлено наявність бочки (для збереження пального 25 куб.м.).

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №1825/0901 від 21.04.2022 про застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в розмірі 500 000,00 грн.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням абзацу восьмого ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-BP встановлена відповідальність за зберігання пального без наявності ліцензії у вигляді штрафних санкцій у розмірі 500 000 гривень.

Згідно ч. 8 ст. 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Частиною 19 статті 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують (частина 21 статті 15 Закону №481/95-ВР).

Верховний Суд у постанові від 31.05.2022 у справі №540/4291/20 застосував норми статей 15, 17 Закону №481/95-ВР у подібних правовідносинах у системному зв`язку із нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України і дійшов до висновку, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального).

Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу.

Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального має ознаки, які згідно з нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлені як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Також у цій постанові Верховний Суд зауважив, що для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії. У спорах про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії основним і вирішальним предметом доказування є підтвердження або спростування обставин саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання. Невстановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Аналогічний висновок застосований Верховним Судом у постановах від 29.06.2022 у справі №200/11016/20-а та від 28.12.2022 у справі №380/12060/20.

Стосовно посилань відповідача на те, що факт отримання та зберігання позивачем пального підтверджується також акцизними накладними та товарно транспортними накладними колегія суддів зазначає, що такі документи підтверджують виключно обставину придбання позивачем пального, а висновок контролюючого органу, фактично, є його припущеннями про зберігання позивачем пального у цей період без ліцензії, які не підтверджені належними і допустимими доказами: відсутній встановлений факт здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, місця його зберігання і кількості (об`єму).

Разом з тим судом першої інстанції вірно було встановлено, що фактична перевірка відповідачем проводилася у січні 2022 року, у той час коли порушення нібито мало місце у період 01.04.2020-14.01.2021. Тобто, перевірка не виявила безпосереднього факту зберігання пального у період 01.04.2020-14.01.2021, зробивши такий висновок виключно на підставі документів.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що п. 86.8 ст. 86 ПК України вказано, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи акт (довідка) фактичної перевірки від 21.01.2022 вручена 27.01.2022, а оскаржуване податкове повідомлення рішення№1825/0901 прийнято 21.04.2022, тобто з порушенням строку прийняття податкового повідомлення - рішення визначеного податковим законодавством.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, судом першої інстанції не досліджено яким чином отримано пальне, отримане воно для власних потреб чи для подальшої реалізації, в які ємності відвантажені/злиті, які обставини використання пального, наявність транспортних засобів тощо, оскільки вказані обставини мають бути досліджені контролюючим органом під час проведення перевірки та доведені у суді відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "ПС" №1824/0901 від 22.04.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.