Справа № 260/2584/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/2584/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

відповідач: Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694), в якому просить суд: "1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022 року № 000/2228/07-16-24-05/ НОМЕР_1 ; 2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2022 року № 000/2229/07-16-24-05/ НОМЕР_1 , яким за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (із змінами та доповненнями) та п.2, п.4, п.5, п.6 Розділу III Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року № 859 (у редакції наказу міністерства фінансів України від 25.04.2019 року № 177) та зменшено суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку у розмірі 361 691, 24 грн.; 3. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року було замінено відповідача Головне управління ДПС у Закарпатській області на його правонаступника Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області у даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року було закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що тим, що на виконання Податкового кодексу України податковим агентом - ПАТ "ВіЕс Банк" було утримано та перераховано до бюджету повністю ПДФО - 18% - 362441,24 грн. та військовий збір - 1,5% - в сумі 30203,44 грн. у день виплати компенсації (що підтверджується довідкою про дохід № 03-1/9255 від 30 липня 2018 року виданої ПАТ "ВіЕс Банк"). Звертає увагу суду, що відповідно до інформації, висвітленої у Електронному кабінеті платника податків ОСОБА_1 обліковується переплата з ПДФО в сумі 361691,24 грн, а також на момент звернення позивача із заявою про повернення надмірно сплачених сум відсутній податковий борг. Позивачем було подано в електронному вигляді заяву від 24 травня 2021 року № 24692608 за формою F1302001 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (дана інформація зазначена в графі "Ведення звітності" та в графі "Вихідні документи"). В свою чергу, відповідачем на адресу позивача надіслано лист № 1542/Д/07-16- 24-05 від 28 травня 2021 року про результати розгляду заяви позивача від 24 травня 2021 року № 24692608, в якому Головним управлінням ДПС у Закарпатській області повідомляється, що дана виплата згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартал 2018 року ПАТ "ВіЕс Банк" (код ЄДОРПОУ 19358632) відображено за ознакою 126 (додаткове благо) в сумі 2013562,47 грн. та утримано податок в сумі 362441,24 грн. А відтак, на думку відповідача джерелом виплати доходу ПАТ "ВіЕс Банк" кваліфіковано виплату як дохід, а не компенсацію. Зазначає, що позивач одержав компенсацію від банку у зв`язку з форс-мажорними подіями, зокрема фактом крадіжки у банку невідомими особами. Так, внаслідок бездіяльності банку, що проявилась у незабезпеченні належного захисту приміщення Відділення від несанкціонованого доступу третіх осіб та невиконання Банком своїх зобов`язань та гарантій захисту за Договором оренди індивідуального сейфу, вказана призвела до викрадення коштів із індивідуального сейфу у зв`язку з чим позивачу завдано збитків. Відповідач в листі № 1542/Д/07-16-24-05 від 28 травня 2021 року про результати розгляду заяви посилається на положення статті 164 пункту 164.2 підпункту 164.2.17 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), відповідно до якого на його думку, позивачем одержано додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Однак, правовідносини, на підставі, яких було здійснено Банком грошову компенсацію не є правовідносинами прощення боргу кредитором. Вважаємо, за необхідне відмітити, що розмір і виплата компенсації визначені у добровільному позасудовому порядку, однак виплата такої відбулася для захисту порушених прав, а саме повернення частини коштів, покладених у банківський індивідуальний сейф. Позивач звертає увагу суду, що ним не отримано додаткового блага. Відшкодування банком шкоди у вигляді грошової компенсації не є доходом, який підлягає оподаткуванню на підставі статті 164 ПК України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Зазначає, що позивач у позовній заяві підтверджує, що виплата компенсації, визначена у добровільному позасудовому порядку, відбулася для захисту порушених прав, а саме повернення частини коштів, покладених у банківський індивідуальний сейф. Враховуючи вищевикладене компенсація, виплачена позивачу ПАТ "ВіЕс Банк" в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, є об`єктом оподаткування податком на доходи з фізичних осіб. Звертають увагу суду, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено камеральну перевірку позивача за результатами якої складено акт, яким встановлено порушення позивачем статті 50 пункту 50.1 Податкового кодексу України та пункту 2, пункту 4, пункту 5, пункту 6 Розділу Інструкції щодо заповнення податкового декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 №859, шляхом допущення викривлених показників, тобто невідповідного відображення, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 361691,24 грн. та заниження податкового зобов`язання з військового збору на суму 29978,44 грн.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку своїх представників, хоча судом вживалися заходи щодо їх виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

23 січня 2023 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача, відповідно до якого останній просив відкласти судове засідання у даній справі у зв`язку із участю представника в судовому засіданні з розглядом клопотання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні (а.с.а.с. 110-113).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, у даному випадку, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що причиною неявки до суду представника позивача є надання переваги участі у розгляді іншої справи.

Заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в процесуальних документах.

А відтак, клопотання представника позивача про відкладення судового засідання є необґрунтованим та у задоволенні такого слід відмовити.

Крім того, судом зазначається, що в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що інтереси позивача також представляє адвокат Лещинець Л.В., який знаходиться за тією ж адресою, що й інший представник, однак свою явку адвокат Лещинець Л.В. не забезпечив.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

06 лютого 2018 року відповідно до заяви № 140825.7.15.1 про передачу в оренду індивідуального сейфу в депозитному сховищі ПАТ "ВіЕс Банк", Банк (ПАТ "ВіЕс Банк") надав, а Наймач ОСОБА_1 прийняв в тимчасове платне користування індивідуального сейфе з 07 лютого 2018 року по 09 березня 2018 року (а.с. 22).

06 березня 2018 року позивач звернувся до ПАТ "ВіЕс Банк" із заявою про відшкодування збитків в сумі гривневого еквіваленту 62000 доларів США та 55000 євро станом на день платежу та перерахування їх на рахунок позивача.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви, 23 липня 2018 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та ОСОБА_1 підписано договір № 31-23-07 про досудове врегулювання спору, який укладено з метою врегулювання правовідносин, які виникли у зв`язку із пошкодженням індивідуального сейфу депозитного сховища Закарпатського регіонального відділення ПАТ "ВіЕс Банк", який був орендований ОСОБА_1 на підставі Договору оренди № 140825.7.15.1 від 06 лютого 2018 року (а.с.а.с. 31-33).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 31-23-07 від 23 липня 2018 року про досудове врегулювання спору сума компенсації на день укладення Договору становить 1989825 грн, що є еквівалентним 75241 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору. Сума компенсації, яка підлягає виплаті, визначається як сума в гривнях, еквівалентна сумі в іноземній валюті, визначеній в цьому пункті, за офіційним курсом гривні до відповідної валюти, який встановлено Національним банком України на день фактичної виплати суми компенсації на користь Сторони 2, тобто позивача. Термін виплати компенсації: до 01 серпня 2018 року.

У позовній заяві позивач вказує, що у його Електронному кабінеті платника податків обліковується переплата з ПДФО в сумі 361691,24 грн.

Судом встановлено, що 19 травня 2021 року позивачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, в якій сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного року складає 361691,44 грн, (а.с.а.с. 36 -38).

Так, у рядку 18.2 Податкової декларації про майновий стан і доходи від 19 травня 2021 року "Сума податку на доходи з фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового року (від`ємне значення (рядок 13 - рядок 14 - рядок 15 - рядок 16)) позивачем зазначено суму 361691,44 грн. Разом з тим у рядку 13 Податкової декларації про майновий стан і доходи позивачем вказано суму 750 грн, а в рядках 14, 15 та 16 не зазначено жодних сум.

24 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у розмірі 361691,24 грн (а.с.а.с. 34,35).

28 травня 2021 року Головне управління ДПС у Закарпатській області листом повідомило позивача (у зв`язку із поданою заявою від 24 травня 2021 року) про те, що за результатами аналізу інтегрованої картки податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) виявлено переплату в сумі 361691,24 грн. В ході камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік № 12937 від 02 травня 2019 року зазначена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) 2018 року у рядку 22.2 - 362441,24 грн. зазначена з порушенням. Дана виплата відповідно до отриманих відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартал 2018 року ПАТ "ВІЕС БАНК" відображено за ознакою 126 (додаткове благо) в сумі 2013562,47 грн. та утримано податок в сумі 362441,24 грн. Отже, джерелом виплати доходу ПАТ "ВІЕС БАНК" кваліфіковано виплату як дохід, а не компенсацію і тому утримано при виплаті та перераховано податок на доходи фізичних осіб. Згідно даних ІС "Податковий блок" сплата в розмірі 362441,24 грн. по податку на доходи фізичних осіб відсутня. Станом на 27 травня 2021 року в ІКП по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) м. Мукачево рахується заборгованість в сумі 29978,44 грн. та в ІКП по земельному податку з фізичних осіб в Ужгородському районі заборгованість складає 198,69 грн. Враховуючи вищенаведене, за результатами камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік № 12937 від 02 травня 2019 року не дотримано вимог, передбачених статтею 164.2.17 та статтею 43 ПК України, а відтак відмовлено у поверненні коштів (а.с.а.с. 39-41).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Закарпатській області проведено камеральну перевірку даних ОСОБА_2 , задекларованих у податковій декларації про майновий стан і доходи, за результатами якої складено акт від 14 лютого 2022 року №1583/07-16-24-05/, яким встановлено порушення статті 50 пункту 50.1 ПК України (із змінами та доповненнями) та пунктів 2, 4-6 Розділу III Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року № 859 (у редакції наказу міністерства фінансів України від 25 квітня 2019 року № 177) (а.с.а.с. 82-87).

На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2022 року за № 000/2228/07-16-24-05/ НОМЕР_1 , яким за порушення статті 50 пункту 50.1 ПК України та пунктів 2, 4-6 6 Розділу III Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року № 859 (у редакції наказу міністерства фінансів України від 25.04.2019 року № 177) до позивача застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 2997,84 грн (а.с.а.с. 13-15).

Також на підставі вказаного акту ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2022 року № 000/2229/07-16-24-05/ НОМЕР_1 , яким за порушення статті 50 пункту 50.1 ПК України та пунктів 2, 4-6 Розділу III Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року № 859 (у редакції наказу міністерства фінансів України від 25.04.2019 року № 177) зменшено суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку у розмірі 361691,24 грн (а.с. 12).

Оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, регулюється розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України) та доходів, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) доходу (стаття 165 ПК України).

Так, згідно зі статтею 164 пунктом 164.2 підпунктом 164.2.14 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), сум відшкодованої матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Виходячи з наведених норм ПК України, сума відшкодування матеріальних збитків, яка відшкодовується громадянину внаслідок заподіяння шкоди його майну чи здоров`ю не на підставі судового рішення, включається до його оподатковуваного доходу та підлягає оподаткуванню податком на доходи з фізичних осіб та військовим збором (стаття 163, пункт 161 підпункт 1.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України).

Водночас відповідно до статті 168 пункту 168.1 підпункту 168.1.1 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Позивач у позовній заяві підтверджує, що виплата компенсації, визначена у добровільному позасудовому порядку, відбулася для захисту порушених прав, а саме повернення частини коштів, що знаходилися у банківському індивідуальному сейфі.

Враховуючи вищевикладене компенсація, виплачена Позивачу ПАТ "ВіЕсБанк" в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, є об`єктом оподаткування податком на доходи з фізичних осіб.

Окрім того, відповідно до статті 75 пункту 75.1 підпункту 75.1.1 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних систем електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Тобто, під час камеральної перевірки не перевіряються первинні документи, а тільки правильність заповнення та показники податкової декларації.

Так, позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Статтею 179 пунктом 179.9 ПК України визначено, що форма податкової декларації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 179 пункту 179.9 ПК України та пункту 4 частини статті 6 Закону України від "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464 розроблено Інструкцію щодо заповнення податкової декларації про майновий стан та доходи (далі по тексту Інструкція, у редакції чинні на час подання декларації), що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року № 859, яка визначає процедуру, форму та строки подання податкової декларації про майновий стан і доходи.

Так, позивачем у рядку 18.2 розділу V Декларації задекларовано суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами річного декларування в розмірі - 361691,44 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 5 розділу III Інструкції у рядку 18.2 розділу V декларації "Податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору" вказується сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) періоду. Заповнюється у разі, якщо за результатами обчислення різниці між значеннями рядків 13-16 декларації отримане від`ємне значення, та вказується без знака "-".

У рядку 13 вказується загальна сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб. Значення цього рядка дорівнює значенню графи 6 рядка 10 ( пп.1 п.5 розділу III Інструкції).

У рядку 14 вказується сума податку на доходи фізичних осіб, на яку зменшуються податкові зобов`язання з цього податку у зв`язку з використанням права на податкову знижку, що відповідає значенню рядка 7 додатка Ф 3 до декларації (пп.2 п.5 розділу III Інструкції).

У рядку 15 вказується сума сплаченого податку за договором купівлі-продажу (міни) об`єкта нерухомості, нотаріальної дії щодо посвідчення якого не вчинено. Згідно з пунктом 172.6 статті 172 Податкового кодексу України платник податку має право на повернення такої суми податку на підставі декларації, поданої в установленому порядку, та підтвердних документів про фактичну сплату податку (пп.3 п.5 розділу III Інструкції).

У рядку 16 вказується сума податку, сплачених за кордоном, на яку платник податку має право зменшити суму річного податкового зобов`язання згідно з підпунктом 170.11.2 пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України, згідно з яким сума податку з іноземного доходу платника податку - резидента, сплаченого за межами України, не може перевищувати суми податку, обчисленої на базі загального річного оподатковуваного доходу такого платника податку відповідно до законодавства України. Значення рядка 16 не повинно перевищувати значення рядка 13 декларації ( пп.4 п.5 розділу III Інструкції).

У рядку 20 вказується сума податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню, за даними раніше поданої декларації за звітній (податковий) період, у якому виявлена помилка.

У рядку 21 вказуються уточнені суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний податковий період, у якому виявлена помилка.

У рядку 22.1 вказується сума, на яку збільшується податкове зобов`язання з податку у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок. Рядок 22.1 заповнюється у разі, якщо внаслідок виправлення самостійно вичавлених помилок встановлено факт заниження податкових зобов`язань.

У рядку 22.2 вказується сума, на яку зменшується податкове зобов`язання з податку у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

У зв`язку з невідповідним відображенням показників уточнюючої декларації позивачем, камеральною перевіркою встановлено порушення платником податку пункту 50.1 "а" статті 50 ПК України та п.2, п.4, п.5, п.6 Розділу III Інструкції.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 03.03.2022 року №2118-ІХ підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 69. Так, підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 року №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до пп.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та такий викладено у наступній редакції: "Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім, зокрема, строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені".

Отже, твердження позивача про те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті не у відповідності до чинного законодавства є необґрунтованими.

За правилами, встановленими статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 23 січня 2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 02 лютого 2023 року.

СуддяС.Є. Гаврилко