Справа № 480/8117/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
31 січня 2023 року Справа № 480/8117/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить:
- визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у застосуванні із 01.01.2020 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення та допомоги на оздоровлення за 2020, 2021 роки;
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2020 грошового забезпечення та допомоги на оздоровлення за 2020,2021 роки, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням із неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року.
Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 13.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, визнано поважною причину пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду та поновлено ОСОБА_1 цей строк.
Після відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 13.01.2023, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин (за наявності), які об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві (а не його представнику) звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені процесуальним законодавством.
30.01.2023 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просить визнати причини пропуску звернення до суду з даним позовом поважними та поновити строк звернення до суду. Дана заява мотивована тим, що позивач, уклавши договір про надання правової допомоги із адвокатом від 10.01.2022 № 3/22 реалізував своє конституційне право на професійну правничу допомогу, будучи наділеним правом вільного вибору захисника своїх прав та сподіваючись на належне виконання представником взятих зобов`язань за умовами договору.
Поряд з цим, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено на даний час. ОСОБА_1 , житель м. Білопілля Сумської області, у зв`язку з повномасштабним агресивним військовим вторгненням збройних сил російської федерації на територію України, у тому числі на напрямку громад Сумської області, побоюючись за безпеку свого життя та життя своєї родини, виїжджав з місця проживання у більше безпечні регіони. При цьому, і на даний час громади Сумської області, у тому числі і Білопільщини, піддаються постійним ракетно-артилерійським обстрілам, що впливає на стабільні засоби зв`язку та комунікації. Переміщаючись у більш безпечні регіони, позивач із собою брав виключно речі першої необхідності, тому у нього з собою відсутні ні необхідні документи, ні комп' ютерна техніка, а тому він розраховував та розраховує на можливість реалізувати свої права скористатися правовою допомогою.
Представник позивача також просить врахувати, що за позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.09.2022 (справа № 500/1912/22), протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, позивач, уклавши договір про надання кваліфікованої правової допомоги (договір укладено у січні 2022 року, позовну заяву подано у грудні 2022 року) до військового вторгнення російської федерації, мав і має на даний час право на законні очікування (сподівання) реалізації своїх прав за участі представника, а безпосереднє звернення позивача до суду унеможливлювалося із об`єктивних причин, у тому числі із огляду на характер спірних правовідносин та предмет позову.
Звернення до суду без зібрання відповідних доказів та інформації не являлося можливим, що є очевидним, і такі дії вчинялися виключно представником із формуванням відповідного адвокатського досьє.
На переконання представника позивача, введення з 24.02.2022 воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України повинна враховуватись при вирішенні питання про поновлення процесуального строку.
При цьому, зазначаючи про поважність причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні, представник позивача просить взяти до уваги, зокрема: місце проживання (місцезнаходження) представника та позивача; посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу на території як всієї України так і на території Сумської області, що об`єктивно створює реальну небезпеку для життя учасників процесу та неможливість праці в звичайних умовах; постійні відключення електроенергії; наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали представнику реалізувати свої повноваження у межах визначеного процесуального строку; поведінку як позивача так і представника, який звернувся із позовом в інтересах позивача, зокрема про вжиття розумних заходів із зібрання доказів та інформації для того, щоб реалізувати право позивача на звернення до суду; характер та предмет спірних правовідносин; звернення до суду в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 233 КЗпП, після закінчення обставин, які перешкоджали зверненню до суду, та інші обставини, які суд зможе вважати доречними у даній справі.
Окрім цього, представник позивача , просить суд врахувати, що звільнення позивача з військової служби відбулося в період дії карантину, запровадженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України та продовженого і до сьогодні.
Отже, як зазначає представник позивача, оскільки станом на час звернення позивача до суду карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, діяв, не підлягає застосуванню строк, визначений у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, оскільки такий продовжено на строк дії карантину, який діє до сьогодні.
Розглянувши заяву представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення його, суд зазначає наступне.
Так, зі змісту позовної заяви судом встановлено, що 22.12.2021 в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону прийнято наказ про звільнення з військової служби головного сержанта ОСОБА_1 за п. п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Оскільки, на думку позивача, під час проходження військової служби та звільнення із неї НОМЕР_3 прикордонним загоном ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахування та виплата йому грошового забезпечення здійснювалося з порушенням норм законодавства, 05.12.2022 (через рік після звільнення зі служби) представник позивача через відділення Укрпошти звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.
Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.
Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.
Зокрема, відповідно до ст. 233 КЗпП України в редакції Закону України № 2352-ІХ від 01.07.2022 працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Відтак, на підставі змін, внесених до статті 233 КЗпП України Законом України М 2352-ІХ від 1 липня 2022 року, строк звернення до суду з вимогами про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, слід обчислювати з моменту набрання цим Законом чинності - 19.07.2022, відтак вказаний строк закінчився 19.10.2022.
Проте до суду з цим позовом позивач через свого представника звернувся лише 05.12.2022, тобто поза тримісячним строком.
Таким чином, суд приходить висновку, що позивач у спірних правовідносинах звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого строку звернення до суду.
У рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Таким чином, суд встановив, що позивач, будучи обізнаним про можливе порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у встановлений строк звернення до суду не звернувся, доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду не надав.
Наведені висновки суду узгоджуються із практикою Верховного суду, зокрема постановою від 12 жовтня 2021 року по справі №380/6200/20.
Крім того, як на поважність пропуску строку звернення до суду представник позивача вказує на запровадження в Україні воєнного стану та карантинні обмеження.
За загальним правилом, поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
Суд зазначає, що питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
Сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви.
В обґрунтування поважності пропуску строку представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є жителем м. Білопілля Сумської області, у зв`язку з повномасштабним агресивним військовим вторгненням збройних сил російської федерації на територію України, у тому числі на напрямку громад Сумської області, побоюючись за безпеку свого життя та життя своєї родини, виїжджав з місця проживання у більше безпечні регіони. При цьому, на підтвердження вищевказаної обставини а ні позивач, а ні його представник не надають жодних доказів.
Позивачем не надано доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду з даним позовом як безпосередньо позивачем так і його представником ) який вже з січня 2022 року був уповноважений на відповідні дії), а відтак не може бути визнано поважною причиною для поновлення процесуального строку.
Щодо карантинних обмежень, суд зазначає наступне.
Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Таким чином, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання позивачем відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.
Обґрунтованих доказів на підтвердження того, що введені обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином завадили позивачу своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду позивачем не наведено.
На думку суду, наведені представником позивача обґрунтування не свідчать про те, що причини пропуску строку звернення до суду із позовною заявою зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Отже, вказане в сукупності дає підстави стверджувати про відсутність обставин, які б об`єктивно унеможливили б звернення позивача чи його представника до суду за захистом прав протягом визначеного законом строку.
Суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
Враховуючи положення частини 1 статті 121 КАС України, а також не надання позивачем належних доказів поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску позивачем такого строку.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на викладені вище обставини, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Керуючись ст. ст. 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя О.М. Кунець