Справа № 571/1715/22
Суддя: Комзюк А. Ф.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 571/1715/22
Провадження № 2-а/571/2/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., представника позивача адвоката Ціпана О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №291780 від 17 листопада 2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до ст.36 КУпАП, та закриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 29 листопада 2022 року на його адресу надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №291780 від 17.11.2022.

Вказана постанова винесена інспектором взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції в с.Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Подоляком Олександром Сергійовичем.

Цією постановою до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він нібито «17.11.2022 22 год. 00 хв. на автодорозі М-07 Київ-Ковель 22 км в напрямку м.Ковель не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено, а саме: здійснив проїзд в зоні дії знаку, а також під час спілкування не пред`явив документи для перевірки, які зазначені в п.2.1, чим порушив ПДР України».

Вважає, що дана постанова має бути скасована, оскільки вказаних в ній правопорушень він не вчиняв, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог КУпАП.

Зазначає, що дійсно 17.11.2022 пізно ввечері він керував вантажним автомобілем та був зупинений працівниками патрульної поліції. Поліцейський стверджував, що він здійснив проїзд в зоні дії дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено». Він заперечив і пояснив, що такий знак на ділянці дороги де він їхав відсутній. Крім того, а/д М-07 є дорогою міжнародного значення на ній ніколи не було такого знаку і через її статус бути не може. Він попросив вказати де такий знак розташований, зону його дії та докази, які підтверджують висловлені на його адресу звинувачення. Поліцейський не зміг чітко пояснити місце розташування вказаного знаку, а також не зміг пред`явити докази на підтвердження факту вчинення ним правопорушення.

В зв`язку з неможливістю поліцейським пояснити причини зупинки транспортного засобу під його керуванням відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію» та Правил дорожнього руху, у нього були відсутні підстави для пред`явлення останньому запитуваних документів.

За таких обставин, притягнення його до відповідальності є незаконним.

Крім того, в порушення ст.278-280,285 КУпАП, поліцейський грубо порушив порядок розгляду справи, відповідач не вчинив жодних підготовчих дій до розгляду справи, порушив порядок розгляду справи, при розгляді справи не з`ясував обставини, що підлягають обов`язковому з`ясуванню. Поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, вини, керувався лише припущеннями. Після закінчення розгляду справи відповідач не оголосив постанови та не надав йому для ознайомлення її копію.

Зазначає, що оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки наявний в ній опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Покликаючись на ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», норми КУпАП, КАС України, правові позиції Верховного Суду, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №291780 від 17 листопада 2022 року, а справу закрити. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10 січня 2023 року.

09 січня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та відзив на позовну заяву.

Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду мотивоване тим, що під час відкриття провадження у справі питання щодо поновлення пропущеного строку на оскарження судом не вирішувалось, оскільки вказане питання підлягало додатковій перевірці відповідними доказами.

Із позовної заяви вбачається, що адміністративний позов було подано з пропущенням десятиденного строку звернення до суду.

Оскаржувана постанова відповідно до вимог ч.1 ст.285 КУпАП була оголошена позивачу безпосередньо на місці її винесення 17 листопада 2022 року, таким чином про порушення свого права позивач фактично дізнався 17 листопада 2022 року.

Позивачем не було подано клопотання/заяви про поновлення пропущеного десятиденного строку звернення до суду.

Посилаючись на правові позиції Верховного Суду з подібних питань, норми КУпАП та КАС України, просить залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно відзиву, представник відповідача викладені у позовній заяві твердження позивача вважає хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з тимчасової схеми організації дорожнього руху об`їзду транспортними засобами з загальною масою понад 10 т зруйнованого мосту через р.Ірпінь на 23+470 км автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель Ягодин, на автодорозі М-07, як в напрямку міста Ковель, так і в напрямку міста Київ, встановлено дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», тому твердження позивача з приводу того, що зазначений дорожній знак відсутній на дорозі М-07 і через її статус не може бути, не знаходять підтвердження та є небґрунтованим.

Зазначає, що відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так у позовній заяві (сторінка 1, абзац 8) позивач визнає, що дійсно на вимогу працівника поліції не пред`явив документи зазначені в п. 2.1 ПДР України.

Також, позивач не надав жодних доказів у підтвердження того, що мало місце порушення поліцейським порядку розгляду справи.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор взводу №2 роти №1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП старший лейтенант поліції Подоляк О.Ю діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Звертає увагу суду на те, що оскільки позовна заява була отримана відповідачем 26.12.2022, а постанова серії БАВ №291780 була винесена 17.11.2022, відеозапис з портативних відеореєстраторів 470330, 470349 не зберігся, адже згідно пункту 3 розділу VIII Наказу № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» - строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб; 2)з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб; 3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції,- 60 діб; 4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів зі службової підготовки - встановлюється керівником навчань.

Посилаючись на вимоги ПДР України, норми ЗУ «Про дорожній рух», статей КУпАП, КАС України, правові позиції Верховного Суду просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, справу розглядати за її відсутності.

17 січня 2023 року позивач подав відповідь на відзив у якій зазначив наступне. Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що «у позовній заяві (сторінка 1, абзац 8) позивач визнає, що дійсно не пред`явив документи зазначені в п.2.1. ПДР на вимогу працівника поліції».

Однак, таке твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки у вказаному абзаці зазначено «В зв`язку з неможливістю поліцейським пояснити причини зупинки транспортного засобу під моїм керуванням відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію» та Правил дорожнього руху, у мене були відсутні підстави для пред`явлення останньому запитуваних документів».

Тобто, у вказаному абзаці міститься оціночне судження щодо взагалі можливості пред`явлення запитуваних документів поліцейському з врахуванням того, що останній не зміг обгрунтовано сформулювати таку вимогу.

Даний абзац не містить визнання факту не пред`явлення документів, і не може містити, оскільки запитувані поліцейським документи він показував останньому, тримаючи у своїх руках, однак відмовлявся їх передавати у руки поліцейського. Саме відмову передати документи поліцейському, останній трактував у тій ситуації як відмову пред`явити документи у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в них.

При цьому таке трактування ситуації поліцейським є безпідставним, адже пред`явлення ним документів у вказаний вище спосіб дозволило йому прочитати його повне ім`я та наявність права на керування вантажним автомобілем (що і було зафіксовано в оскаржуваній постанові).

З приводу неправомірних дій поліцейського він тоді ж повідомляв на телефонну лінію 102, однак, за його повідомленням поліція на місце події не прибула, а розмовляючи з ним по телефону відповідальний працівник поліції порадив розібратися самотужки на місці.

Крім того, пояснення відповідача, що з врахуванням строків зберігання (30 діб) записи портативних відеореєстраторів 470330 і 470349 не збереглися вважає нічим іншим, як намаганням відповідача уникнути передбаченого ст.77 КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, оскільки відповідач знав про оскарження постанови ще до закінчення строку зберігання відеозаписів, оскільки листом від 09.12.2022 він повідомив відповідача (його структурний підрозділ, який приймав постанову та направляв її йому) про оскарження постанови. Як вбачається з інформації АТ «Укрпошта» вказаний лист було вручено відповідачу 15.12.2022, тобто до спливу строків зберігання відеозаписів.

Крім того, 16.12.2022 з позивачем в телефонному режимі зв`язувався працівник відповідача та з`ясовував найменування суду до якого було оскаржено постанову. Отже, покликання відповідача на неможливість надання відеозаписів з причини закінчення строків зберігання останніх є необгрунтованими.

З огляду на вищевказане вважає, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечення проти позову підлягають відхиленню.

19 січня 2023 року представником позивача подано заперечення проти клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, згідно якого вважає таке клопотання необґрунтованим, з огляду на те, що твердження відповідача, що позивачем пропущено строк оскарження постанови є хибким, оскільки законодавство пов`язує перебіг строку оскарження постанов про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху саме з датою отримання такої постанови.

Тобто, твердження відповідача, що строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №291780 від 17 листопада 2022 року має розпочинатися саме 17.11.2022 не грунтується на нормах законодавства. Аналогічна позиція у подібних справах міститься в постановах Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №686/28291/19 та від 31.01.2020 у справі №755/7433/19.

Крім того, посилання відповідача у клопотанні на те, що оскаржувана постанова оголошувалася позивачу 17.11.2022 не відповідають дійсності, оскільки така постанова не тільки не оголошувалася позивачу, а навіть не складалася (не оформлялася) в його присутності.

Також посилання відповідача у клопотанні на постанову Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №576/1434/17 вважає безпідставним, оскільки обставини такої справи відрізняються від даної та не є тотожними.

З огляду на вищевказане клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду вважає необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

30 січня 2023 року на електронну адресу суду відповідачем надіслано заперечення на відповідь на відзив згідно якого представник відповідача просить не приймати до уваги відповіді на відзив з тих підстав, що представником позивача-адвокатом не підтвердженого його повноваження у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ціпан О.П. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив та доповнив наступне. Позивач не заперечує факту керування вантажним автомобілем та того, що його зупинили патрульні поліцейські. Однак, поліцейські не змогли чітко пояснити причину зупинки та не змогли надати доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення. При цьому, позивач показав патрульним поліцейським посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Водночас, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, маса автомобіля є 9225 кг, що не перевищує 10т і автомобіль був без вантажу на будь-якого причепа. Крім того, позивача зупинили на 22 км автодороги М-07, а згідно тимчасової схеми організації дорожнього руху, об`їзд організований на 23км+470 метрів. Дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» на вказаній ділянці дороги не було. Приймаючи до уваги положення ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем не доведено належними доказами правомірності свого рішення, тому просить задовольнити позов та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно відзиву просила справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Встановлено, що 17 листопада 2022 року інспектором взводу №2 роти №1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Подоляком О.Ю. винесено постанову серії БАВ №291780, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, на підставі ст.36 КУпАП призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 17 листопада 2022 року о 22 год. 00 хв. на 22 км автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин в напрямку м.Ковель позивач ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем MAN TGA 26/430, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KRONA AZW18, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив проїзд в зоні дії знаку, а також не пред`явив для перевірки документи, які зазначені в п.2.1 ПДР України, чим порушив п.2.4 ПДР України.

За приписами ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскаржувана постанова винесена 17 листопада 2022 року та у графі «копію постанови отримав» містить відмітку «відмовився від підпису». Згідно супровідного листа №4072/4140/3/02-2022 від 18.11.2022 копія постанови надіслана позивачеві. Згідно трекінгу відстеження, поштове відправлення вручено адресату 29.11.2022. До суду позовна заява надійшла 13.12.2022, згідно відмітки Укрпошти здано до відділення Укрпошти 09.12.2022.

За вказаних обставин, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду за пропуском строку звернення до суду, оскільки позовна заява подана з дотриманням строків, перебачених ст.285 КУпАП та ч.2 ст.286 КАС України.

Позивач вважає оскаржувану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення незаконною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Слід зазначити, що предметом даного позову є постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Підставою позову є твердження позивача, що на 22 км а/д М-07 Київ-Ковель дорожній знак 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» відсутній , крім того а/д М-07 є дорогою міжнародного значення, на ній ніколи не було такого знака та через її статус бути не може.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у зв`язку з неможливістю поліцейським пояснити причини зупинки транспортного засобу під його керуванням, то у нього були відсутні підстави для пред`явлення поліцейському запитуваних документів. Оскільки поліцейський належним чином не зафіксував будь-яких порушень, то й права вимагати в нього пред`явлення документів відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» він не мав і обов`язок надання документів на таку незаконну вимогу у нього був відсутній.

Отже, згідно позовної заяви, позивач не заперечує факту керування вантажним автомобілем з напівпричепом 17 листопада 2022 року на 22 км а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин та того, що на вимогу поліцейського не пред`явив документів, зазначених у п.2.1 ПДР України.

У заперечення тверджень позивача, відповідачем до позовної заяви долучено тимчасову схему організації дорожнього руху об`їзду транспортними засобами з загальною масою понад 10т зруйнованого мосту через р.Ірпінь на км 23+470 автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин, згідно якої в напрямку міста Ковель та в напрямку м.Київ встановлено дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», відповідно до якого по автодорозі М-07 транспортним засобам з загальною масою понад 10т рух заборонено .

Із зазначеної тимчасової схеми вбачається, що на межі м.Києва та Київської області в напрямку м.Ковель встановлені знак 3.3 та табличка 7.1.1 (2 км) до дорожнього знаку , а на інформаційному пано вказано, що об`їзд здійснюється через населені пункти Стоянка, Капітанівка, Дмитрівка, Ворзель. Отже, на 22 км автодороги М-07 діяли вимога знаку 3.3 «Рух автомобілів заборонено» ( а.с.25 на звороті,42).

За приписами п.п.1.1,1.3 ПДР України, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно з п.8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 17 листопада 2022 року на автодорозі М-07 Київ-Ковель22 км позивач керував транспортним засобом MAN TGA 26/430, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом KRONA AZW18, реєстраційний номер НОМЕР_2 та не пред`явив документів, зазначених у п.2.1 ПДР України.

У позовній заяві позивач не заперечує зазначеного, лише наголошує, що автодорога М-07 Київ-Ковель-Ягодин є дорогою міжнародного значення і за її статусом такого знаку на дорозі бути не може. Також, у зв`язку з неможливістю поліцейським пояснити причини зупинки транспортного засобу під його керуванням та ненаданням доказів вчинення ним правопорушення, у нього були відсутні підстави для пред`явлення поліцейському запитуваних документів, оскільки в нього не виникло обов`язку для їх надання.

В силу вимог ч.1.ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як зазначалося вище, у заперечення позовних вимог відповідачем до позовної заяви долучено тимчасову схему організації дорожнього руху об`їзду транспортними засобами з загальною масою понад 10т зруйнованого мосту через р.Ірпінь на км 23+470 автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин, згідно якої в напрямку міста Ковель та в напрямку м.Київ встановлено дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», відповідно до якого по автодорозі М-07 транспортним засобам з загальною масою понад 10т рух заборонено .

Відсутність відеофіксації вчиненого правопорушення не є доказом того, що правопорушення не мало місця, оскільки тимчасова схема організації дорожнього руху зруйнованого мосту через р.Ірпінь на км 23км+470 автододороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин повністю спростовує доводи позивача, що на вказаній ділянці дороги не було дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» та свідчить про те, що позивач не виконав вимоги цього дорожнього знаку, чим допустив порушення ПДР України.

Щодо тверджень позивача, що у нього були відсутні підстави для надання поліцейському документів, зазначених у п.2.1 ПДР України, суд зазначає наступне.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. п. «а» пункту 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст.16 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР України , адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника вказані документи, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР України не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення цих Правил.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 року у справі № 465/6677/16-а та у постанові від 03.04.2019 року №675/1207/17.

Щодо тверджень представника позивача, що керований позивачем автомобіль був без вантажу та без будь-якого причепа, відтак дія дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» до нього не могла бути застосована, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Такі твердження представника позивача в розумінні КАС України є зміною підстави позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України, крім іншого, позивач має право змінити предмет або підставу позову, шляхом подання письмової заяви до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що відповідно до ухвали від 19 грудня 2022 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10 січня 2023 року.

Тобто, до зазначеної дати позивач мав право змінити предмет або підставу позову, подавши письмову заяву.

Водночас, такої заяви позивач або його представник до 10 січня 2023 року не подавали, на такі обставини представник позивача наголосив лише в третьому судовому засіданні, яке відбулося 30 січня 2023 року.

Відтак, з урахуванням положень ч.1 ст.47 КАС України, суд не приймає до уваги тверджень представника позивача про те, що керований позивачем автомобіль був без вантажу та без будь-якого причепа, відтак дія дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» до нього не могла бути застосована.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

При цьому, позивачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

У постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 (п.47) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «доводи скаржниці про те, що суд першої інстанції всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України поклав обов`язок доказування на позивачку, не заслуговують на увагу, оскільки визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги».

Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.77,244-246,286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАВ №291780 від 17.11.2022 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, відмовити .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, юридична адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста,3 .

Суддя А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення складено 02.02.2023.