Справа № 480/1011/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2023 року Суми Справа № 480/1011/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років, згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на момент звільнення позивача 05.10.2018 його вислуга, з урахуванням пільгової, складала більше 27 років, що у відповідності до норми п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є підставою для призначення йому пенсії за віком. Він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, за результатами якої відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
04.02.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін.
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог відповідач заперечує, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Відзив мотивовано тим, що на момент звільнення зі служби позивача його вислуга років, у календарному обчисленні, складала 21 рік 2 дні, тоді як для призначення пенсії за п. "а" ст. 12 вказаного вище Закону позивач повинен мати 24 календарних роки вислуги років. Отже, рішення відповідача є правомірним, а підстави для призначення пенсії позивачу відсутні.
Позивачем було подано заяву про надання доказів з копією військового квитка.
Фактичні обставини справи.
У період з 01.12.1995 по 07.08.1997 позивач проходив службу в Збройних силах України, що підтверджується записами у військовому квитку (з.б.а.с. 49).
У період з 11.06.1999 по 05.10.2018 позивач проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 6).
05.10.2018 наказом ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» позивача було звільнено зі служби (а.с. 9).
До відповідача було направлено пакет документів з поданням про призначення пенсії позивачу від 23.10.2018 № 230/122, в якому зазначено, що з 05.10.2018 позивач має право напризначення пенсії, календарна вислуга років позивача складає 21 рік 2 дні, а пільгова - 27 років 8 місяців і 11 днів (а.с. 33).
01.12.2021 відповідачем прийнято рішення № 28 про відмову у призначенні позивачу пенсії (спірне рішення), у зв`язку з відсутністю необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 24 роки і більше, передбаченої п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, для осіб рядового і начальницького склдау Державної кримінально-виконавчої служби, які звільнені у період з 01.10.2018 по 30.09.2019 (а.с. 16).
На переконання позивача, відповідач протиправно не призначив йому пенсію, тому він був змушений звернутися до суду.
Висновки суду. Мотиви відповідних висновків.
Відповідно до норми п. ''а'' ст. 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'' пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Приписом ч. 4 ст. 23 Закону України ''Про Державну кримінально-виконавчу службу України'' встановлено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.
Нормою ст. 17-1 Закону № 2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначений Порядок затверджено постановою Уряду № 393 від 17.07.1992.
Таким чином, Закон № 2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі № 2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Отже, передбачена Законом № 2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-XII пільгові умови призначення пенсій, відповідно до Порядку № 393, полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII.
Підпунктом ''г'' пункту 3 Порядку № 393 передбачено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.
Пунктом 4 Порядку № 393 установлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування на пільгових умовах до вислуги років, - у відповідному пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії.
Суд звертає увагу, що жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вказаної категорії осіб у пільговому обчисленні до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.
Так, відомостями з трудової книжки позивача та його військового квитка підтверджено факт того, що загальна вислуга років позивача, з урахуванням пільгової, на момент його звільнення з Державної установи ''Роменська виправна колонія (№ 56)'' - 05.10.2018, складає 27 років 8 місяців 11 днів.
Зазначення у поданні про призначення пенсії, розрахунку вислуги років та наказі про звільнення позивача його пільгової вислуги 27 років 8 місяців 11 днів суд розцінює як технічну помилку, оскільки доказами в матеріалах справи підтверджено, що це саме загальна вислуга років позивача.
Отже, позивач набув право на призначення пенсії за п. ''а'' ст. 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'', оскільки його вислуга років, з урахуванням пільгової, складає більше 24 років.
Позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії позивачу за вислугу років та зобов`язати його призначити пенсію за пунктом "а" статті 12 Закону України № 2262-XII, без зазначення дати призначення пенсії.
Відповідно до норми ст. 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам відповідно до пунктів "а", "в" ст.12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Тобто, у випадку задоволення позову, рішення має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав людини від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відтак, суд, у відповідності до норми ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольняє позов шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії, оскільки воно не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, в тому числі щодо обгрунтованості, а також зобов`язує відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 06.10.2018, дня наступного після звільнення позивача зі служби, оскільки у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, враховуючи те, що йому були надані всі необхідні документи для призначення позивачу пенсії на підставі вказаної норми закону.
Судові витрати.
Судовий збір.
У п. 2 прохальної частини позову позивач просить суд стягнути з відповідача 2492 грн судових витрат, з яких 992,4 грн витрат по сплаті судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 992,4 грн.
Витрати на правничу допомогу.
У п. 2 прохальної частини позову позивач просить суд стягнути з відповідача 2492 грн судових витрат, з яких 1500 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідно до норми п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Приписом ч. 4 зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Нормою ч. 6 ст. 134 КАС України передбачено, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами виключно за клопотанням іншої сторони.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 12.01.2022, укладеного між адвокатом Цюпкою О.В. та позивачем; описом робіт від 13.01.2022 наданих адвокатом за договором від 12.01.2022; квитанції від 12.01.2022 № N1F2O4779M; ордеру від 13.01.2022 за № 1023786; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, і в матеріалах справи відсутні клопотання відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу, натомість витрати підтверджуються належними і допустимими доказами, суд стягує з відповідача такі витрати в сумі 1500 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 28 від 01.12.2022 про відмову у призначенні пенсії.
6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 01.02.2023.

Суддя А.І. Сидорук