Справа № 624/641/22
Суддя: Єрьоміна О. В.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 624/641/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2023 Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Єрьоміної О.В.,

секретар судового засідання Мальченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сахновщинського районного суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука Андрія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00001313 від 04.10.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що зареєстрований як фізична особа підприємець, основним видом підприємницької діяльності якої є вантажний автомобільний транспорт. У його власності є вантажний спеціалізований контейнеровоз MERCEDES-BENZ 1831, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

23.08.2022 року позивачем було здійснено перевезення вантажу з м. Житомир в м. Харків (ТТН № 1026 та ТТН № 1027 від 23.09.2022 року) протяжністю в 616 км, приблизний час поїздки 7 год. 33 хв. під час слідування до пункту призначення транспортний засіб було двічі зафіксовано системою автоматичної фіксації із перевищенням нормативних параметрів:

- 23.08.2022 року о 19.59 год. за адресою М-06 Київ-Чоп, км 24+100 (Постанова АА № 00001315 від 04.10.2022 року);

- 23.08.2022 року о 22.39 год. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+100 (Постанова АА № 00001313 від 04.10.2022 року).

Позивач вважає Постанова АА № 00001313 від 04.10.2022 року, якою було на нього, як на власника транспортного засобу MERCEDES-BENZ 1831, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , було накладено стгянення у вигляді штрафу у розмірі 8500 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, протиправною, оскільки 23.08.2022 року позивачем було вчинене одне триваюче правопорушення на шляху слідування до пункту призначення, отже, за одне і теж правопорушення його було двічі притягнуто до відповідальності, що суперечить ст. 61 Конституції України.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, при цьому пояснив, що згідно ТТН перевантаження не було, диспетчером було заявлено 10 тон, масу ваги вантажу по факту не перевіряв. У подальшому не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, у встановлений законом строк надав відзив, з якого вбачається, що відповідачем у позові вказано Державну службу з безпеки на транспорті старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука А.М., разом з тим Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті не визначено існування в структурі Укртрансбезпеки самостійних структурних підрозділів зі статусом юридичної особи. Тобто, єдиним органом виконавчої влади, який уповноважено на реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (суб`єктом владних повноважень) є саме Державна служба України з безпеки на транспорті. Депрартамент реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті (актуальна назва) є структурним підрозділом Укртрансбезпеки, не має статусу юридичної особи не є самостійним суб`єктом владних повноважень. Отже, відповідач є посадовою особою структурного підрозділу (відділу) і не має статусу юридичної особи. Тобто, у даному випадку склад учасників не відповідає вимогам чинного КАС України.

Щодо оскаржуваної постанови, то її зміст відображає усі істотні ознаки складу правопорушення та містить відповідні метадані згідно вимог п. 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019 року від № 1174.

Окрім цього, також зазначено, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.2014 року, на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу. Водій, який здійснює вантажні перевезення великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватися встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішохід, інших учасників дорожнього руху. Позивач, у свою чергу, всупереч вимогам Правил перевезення не забезпечив жодним чином належного кріплення вантажу, що було б достатньо для здійснення його безпечного перевезення.

Постановою АА № 00001313 від 04.10.2022 року зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей 2 шт; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 5440 мм; навантаження на вісь 1 7730 кг, 2 14102 кг; загальна маса 21833 кг. відповідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за оскаржуваною постановою загальна маса транспортного засобу склала 21833кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження на 1, 65 тон. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так 21833 -1800 10%*21833/1800)*100% = 9.1% (за формула розрахунку ((Х факт-Х норм-похибка пристрою)/Хнорм)* 100%)). Таким чином, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Щодо твердження позивача про подвійне притягнення до відповідальності за одне і те ж правопорушення, відповідач зазначив, що із вказаних позивачем постанови вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Одночасно відповідач наголосив, що позивачем також у Сахновщинському районному суді оскаржується Постанова серії АА № 00001315 від 04.10.2022 року.

Підсумовуючи вищевикладене, відповідач зазначив, що обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги (позиція ВП ВС у справі № 520/2261/19). У свою чергу уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У подальшому не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо посилання відповідача щодо неналежного відповідача, оскільки єдиним органом виконавчої влади, який уповноважено на реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (суб`єктом владних повноважень) є саме Державна служба України з безпеки на транспорті, суд виходить з наступного.

У якості відповідача ОСОБА_1 вказано Державну службу з безпеки на транспорті в особі старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука Андрія Миколайовича.

Тобто, первинним відповідачем вірно зазначено суб`єкта владних повноважень - Державну службу з безпеки на транспорті, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука А.М. вказано як уповноважену особу цього державного органу.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що у даній справі суб`єктний склад осіб зазначено вірно та відповідає вимогам КАС України, при цьому суд зазначає, що під час розгляду даної справи ОСОБА_2 приймала участь у справі у якості представника саме юридичної особи - Державної служби з безпеки на транспорті.

Як вбачається з позовної заяви позивач вважає спірну постанову незаконною лише у зв`язку із тим, що ним було вчинено одне триваюче правопорушення, а тому його усупереч ст. 61 Конституції України було двічі притягнуто до відповідальності за одне й те ж правопоршуення.

Щодо обставин справи суд виходить з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, постановами по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України

-серія АА № 00001315 від 04.10.2022 року 23.08.2022 року о 19.59 год за адресою М-06 Київ-Чоп, км 24+100 Mercedes-benz 1831, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених, п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.4% (1.708 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM1, 1, № свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії 35-02/ 5817, 5818 до 06.10.2022 року.

Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 2шт; спарені колеса 2 вісь;

відстань між вісями 1-2: 5430 мм;

навантаження на вісь 1 7214 кг; 2 -14684 кг;

загальна маса 21898 кг. (а.с. 6)

- серія АА № 00001313 від 04.10.2022 року 23.08.2022 року о 22.39 год за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 Mercedes-benz 1831, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених, п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.1% (1.65 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM3, 3, № свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії 35-02/ 6013,6014,6015, 6016 до 26.10.2022 року.

Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: фактичні зафіксовані параметри ТЗ:

кількість вісей 2шт; спарені колеса 2 вісь;

відстань між вісями 1-2: 5440 мм;

навантаження на вісь 1 7730 кг; 2 -14102 кг;

загальна маса 21833 кг. (а.с. 4)

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 23.08.2022 року автомобіль Mercedes-benz, д.н.з. НОМЕР_1 , вантаж «Пиво Corona Extra, 0,3555 л, алк 4,5 % скло, місткість одиниці (тари) 0, 355, кількість місць 752,458, загальна кількість одиниць 18059, ціна без ПДВ за одиницю, грн - 32,50, вартість вантажу з ПДВ, грн- 704301,00, у т.ч. ПДВ 117383,50 грн. (а.с. 8).

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 23.08.2022 року автомобіль Mercedes-benz, д.н.з. НОМЕР_1 , вантаж «Пиво Corona Extra, 0,3555 л, алк 4,5 % скло, місткість одиниці (тари) 0, 355, кількість місць 84, загальна кількість одиниць 2016, ціна без ПДВ за одиницю, грн 33,33, вартість вантажу з ПДВ, грн- 80640,00, у т.ч. ПДВ 13440,00 грн. (а.с. 9).

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00819-00712-22 від 05.08.2022 року, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Промислова, 2/А, Mercedes-benz 1831, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN або номер кузова (рами) НОМЕР_3 , контейнеровоз, показник одометра 814512, дата державної реєстрації 10.03.2021 року, вантажність 10.9 тон, характеристика гальмової системи:

Загальна питома гальмової сили 0.67; коефіцієнт нерівності гальмових сил 24; тривалість спрацювання робочої гальмової системи (сек) 0.32; питома гальмова сила стоянкової гальмової системи 0.21 (а.с. 13).

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зчастиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

У свою чергу, стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП закріплено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача інспекторами відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режиміу зв`язку з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Матеріали справи не містять дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що було б підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З огляду на вказане, враховуючи, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ 1831, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності саме позивачу, відтак вказана особа є належною особою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

У силу вимог до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Відповідно до п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

У відповідності до п. 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати:вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Щодо тверджень позивачки про порушення відносно неї вимог ст. 61 Конституції України, а саме про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Як вбачається з правових наслідків, викладених у п.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у праві №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Отже, як вбачається з оскаржуваних постанов, місця вчинення адміністративних правопорушень були різними: М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000) (згідно постанови АА00001313 від 04.10.2022) та М-06 Київ-Чоп, км 24+100 (згідно постанови АА00001315 від 04.10.2022).

Таким чином, суд не розцінює такі адміністративні правопорушення як триваючі.

За таких обставин, зазначені доводи позивача не можуть бути підставою для визнання протиправною та скасування постанови №АА00001313 від 04.10.2022.

Оскаржувані постанови про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п.17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі постанови повністю відповідають вимогам, визначеним ст. 283 КУпАП.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання позивача у судовому засіданні на відомості товаро-транспортної накладної, як на підтвердження ваги ТЗ, оскільки такий документ не може достовірно підтверджувати вагу транспортного засобу, він не є доказом вимірювання ваги сертифікованим способом, а тому не спростовує показів автоматизованої системи.

Відповідачем відповідно до частини другої ст. 77 КАС України доведено правомірність оскаржуваних у цій справі постанов.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 272, 276, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука Андрія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 02.02.2023.

Суддя: