Справа № 420/10285/22
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10285/22
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» до Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа - Державна податкова служба України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУДПС), третя особа - Державна податкова служба України (далі ДПС), про визнання протиправними та скасування рішення Комісії ГУДПС про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №151669 від 10.06.2022 року, №154807 від 23.06.2022 року; зобов`язати Комісію ГУДПС виключити ТОВ з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що як у першому рішенні Комісії від 10.06.2022 року, так і у рішенні Комісії від 23.06.2022 року немає чіткого переліку документів, копії яких необхідно надати контролюючому органу, та яких, на думку комісії, не вистачає для прийняття рішення про невідповідність платника податків критеріям ризиковості платника податків.

Позивач вказує, що у рішеннях контролюючого органу відсутня конкретизація, тому позивач не мав можливості чітко встановити, яких саме документів не вистачає контролюючому органу для прийняття рішення про невідповідність платника податків критеріям ризиковості платника податків, та при поданні повідомлення про надання інформації та копій документів про невідповідність критеріям ризиковості платника податків №1 від 14.06.2022 року надав копії документів.

Позивач вважає оскаржувані рішення Комісії необ`єктивними, безпідставними, прийнятими з порушенням законних прав позивача, як платника податків.

Всупереч Порядку №1165 в оскаржуваних рішеннях, в якості підстави зазначено лише посилання на п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а у графі «Податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Встановлення контролюючим органом факту наявності податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, є можливим виключно внаслідок оцінки господарської операції, щодо якої подані податкові накладні/ розрахунку коригування.

При цьому позивач просив врахувати правові висновки Верховного Суду за подібними спірними правовідносинами у справах №824/245/19 (постанова від 18.06.2020 року), №640/11321/20 (постанова від 05.01.2021 року).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУДПС подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ є юридичною особою, зареєстровано 16.08.2018 року, номер запису 0067196. Видами господарської діяльності за кодами КВЕД є: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 52.10 Складське господарство; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту; 52.23 Допоміжне обслуговування авіаційного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами.

10.06.2022 року Комісією ГУДПС прийнято рішення №151669, згідно з яким визначено відповідність платника податків ТОВ критеріям ризиковості платника податку.

У якості підстави зазначений п.8 "Критеріїв ризиковості платника податків" та вказано, що «наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування» (а.с.15).

14.06.2022 року позивачем направлено до контролюючого органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критерія ризиковості платника податку ( а.с.19-207).

Також, 14.06.2022 року позивачем направлений на адресу ГУДПС запит щодо надання конкретної податкової інформації про відповідність критеріям ризиковості платника податку, про яку вказано в рішенні №151669 від 10.06.2022 року, щодо якої саме податкової накладної/розрахунку коригувань та хто саме із контрагентів визначений ризиковим чим підтверджується ризиковість операції та в якому періоді сформовано сумнівний податковий кредит (а.с.17). Позивач вказує, що не отримав відповіді на запит щодо оскаржуваного рішення. Відповідач у відзиві вказаних обставин не спростував.

23.06.2022 року за результатами розгляду поданих документів Комісією ГУДПС прийнято рішення №154807 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, з посиланням на те, що "подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості'' (а.с.16).

Винесення вищевказаних рішень про відповідність ТОВ критеріям ризиковості платника податку і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні №151669 від 10.06.2022 року така податкова інформація наведена наступним чином: «наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування»

Незважаючи на відсутність конкретної інформації, позивач намагався довести Комісії про невідповідність ТОВ критеріям ризиковості платника податку, у зв`язку з чим ним 14.06.2022 року направлено до контролюючого органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а також окремо направлений запит на отримання інформації, яка саме податкова інформація наявна у відповідача, та подання якої податкової накладної на реєстрацію стало підставою для висновку Комісії ГУДПС про відповідність ТОВ критеріям ризиковості платника податку. Відповідь на запит позивач не отримав.

Проте, 23.06.2022 року, за результатами розгляду додатково поданих документів, контролюючим органом прийнято рішення №154807 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку; підстава - п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. В рішенні у якості підстави його прийняття вказано подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.

Таким чином, у рішеннях не вказано які саме операції податковий орган вважає ризиковими, за який період, з якими суб`єктами господарювання, які документи повинен подати платник податку в спростування висновків Комісії.

Крім того, згідно автоматизованої системи діловодства суду ТОВ «АФ-ГРУПП» (за посиланнями відповідача - контрагент ТОВ) оскаржило до суду рішення Комісії ГУДПС про віднесення його до ризикових платників податку, та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 року (рішення не набрало законної сили) по справі № 420/8042/22 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУДПС №29307 від 22.02.2022 року про відповідність ТОВ «АФ-ГРУПП» критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУДПС виключити ТОВ «АФ-ГРУПП»

Також, відсутність конкретних підстав прийняття оскаржуваного рішення позбавило можливості позивача використати встановлений Порядком позасудовий механізм для виключення його з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, а саме надання документів у спростування зазначеної інформації.

Між тим, позивач намагався довести Комісії про невідповідність його критеріям ризиковості, надавши повідомлення з поясненнями та копіями документів. Проте, 23.06.2022 року, за результатами розгляду поданих позивачем документів, Комісією ГУДПС прийнято рішення №154807 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, з посиланням на те, що подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості, тобто рішення яке також не відповідає вимоги вмотивованості. Відповідач не навів позивачу перелік необхідних документів, які необхідно надати, але і в рішенні №154807 не зазначено, які документи не надані, які необхідно надати для вирішення питання щодо не віднесення позивача до переліку ризикових за якими операціями, з якими контрагентами.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Так, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 було затверджено «Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» (далі Порядок), п.1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Крім того, вказаним Порядком затверджено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку), одним з яких передбачено наступний критерій (№8): «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Згідно з п.6. Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

- інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачем прийнято рішення, якими встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

В даних рішеннях зазначено: підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація): п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. В рішенні вказано у якості підстави його прийняття вказано подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.

Разом з тим, у вказаних рішеннях (та в період до їх прийняття) податковим органом жодним чином не зазначено, яка саме податкова інформація в наявності у відповідача, що стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, в результаті аналізу якої відповідач дійшов висновку про ризиковість здійснення господарської операції позивачем, рівно як і не зазначено відносно якої саме господарської операції відповідач зробив висновок щодо її ризиковості та з яким саме контрагентом.

Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В контексті зазначеного суд наголошує, що правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Наведене узгоджується з висновками, визначеними в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі №140/2160/18.

Також, пізніше під час судового провадження податковим органом було зазначено, що на адресу ГУДПС надійшов лист ДПС №4896/7/99-00-14-07 від 09.06.2022 року, відповідно до якого ДПС здійснюється відпрацювання підприємств з ознаками «ризиковості». За інформацією ДПС під час аналізу було встановлено придбання та реалізація послуг ризиковому платнику податків ТОВ «АФ-ГРУПП», яке 08.12.2021 року податковим органом регіонального рівня включено до переліку ризикових платників податку та на день подання відзиву перебуває у вказаному переліку.

З цього приводу колегія суддів погоджується з посиланнями суду першої інстанції на те, що ТОВ «АФ-ГРУПП» (за посиланнями відповідача контрагент ТОВ) оскаржило до суду рішення Комісії ГУ ДПС про віднесення його до ризикових платників податку та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 року по справі №420/8042/22 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС №29307 від 22.02.2022 про відповідність ТОВ «АФ-ГРУПП» критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУДПС виключити ТОВ «АФ-ГРУПП».

При цьому, суд наголошує, що 08 грудня 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду залишено без змін, а скаргу податкового органу без задоволення.

Також відповідач зазначив, що під час аналізу податкової звітності було встановлено придбання товарів (паливо дизельне) у ТОВ «ЄВРОСМАРТ ПАУЕР» (), яке фігурує у кримінальному провадженні від 10.02.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27,ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України.

Суд наголошує, що сам факт наявності кримінального провадження не є достатньою підставою для віднесення іншого суб`єкта господарювання (контрагента) до ризикового.

Поміж іншого, відповідач в будь-якому випадку не зазначив, відносно якої саме господарської операції, що відбулась (нібито) між ТОВ та ТОВ «ЄВРОСМАРТ ПАУЕР» та ТОВ «АФ-ГРУПП», відповідач зробив висновок щодо її ризиковості.

Крім того, відповідачем було зазначено, що згідно податкової звітності обсяг реалізації ТОВ складає 36 млн грн, при цьому сплата ПДВ 0 грн..

Водночас, ТОВ зазначило, а відповідачем не спростовано, що з 2020 по 2021 рік ТОВ накопичено податковий кредит у розмірі 10675899,88 грн., з якого поступово списуються податкові зобов`язання. Представник також вказує, що ТОВ має статус міжнародного перевізника, а послуги з міжнародного перевезення обліковуються за ставкою ПДВ 0%.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність оскаржуваних рішень податкового органу критеріям чіткості та зрозумілості, що притаманні акту індивідуальної дії, що, в свою чергу, породжує його неоднозначне трактування та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, що свідчить про протиправність вказаного спірного рішення відповідача.

Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності».

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).

Колегія суддів наголошує, що відсутність факту зазначення в спірних рішеннях повної належної інформації, з огляду на яку відповідач дійшов висновку про ризиковість платника податку, свідчить про не дотримання обов`язку ГУДПС діяти вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб, запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність дій податкового органу, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.