Справа № 200/5075/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Справа№200/5075/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії за заявою позивача від 02.09.2022 року відповідно до ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву позивача про перерахунок пенсії, врахувавши пільговий стаж відповідно до ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці", з урахуванням періодів роботи позивача з 01.02.2018 року по 01.10.2022 року, зарахувати до страхового стажу період з 01.07.2019 року по 01.10.2022 року на підприємстві ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля", з 01.09.2022 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що за результатами розгляду поданої ним заяви від 02.09.2022 року відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці" через відсутність у позивача на момент звернення необхідного пільгового стажу 15 років.

Як зазначається позивачем у позові, під час розгляду заяви до його пільгового стажу за Списком № 1 не було зараховано період з 01.02.2018 року по 01.10.2022 року.

Також, як вказує позивач, при розгляді заяви до його страхового стажу не зарахований період з 01.07.2019 року по 01.10.2022 року у зв`язку з несплатою страхових внесків.

Із зазначеною відмовою відповідача позивач не погоджується та вважає дії відповідача протиправними і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що визначені законом.

Зокрема, як вказується у відзиві на позовну заяву, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно із Законом України "Про престижність шахтарської праці" у довільній формі 01.09.2022 року (інших вимог заява позивача не містила).

На дану заяву відповідачем було надано відповідь, зі змісту якої видно, що за цією заявою позивачу проведений перерахунок пенсії з 01.09.2022 року згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами перерахунку страховий стаж враховано по 30.06.2019 року (за даними персоніфікованого обліку) та становить, з урахуванням кратності, 46 років 10 місяців 12 днів, у тому числі пільговий (підземний) стаж - 10 років 6 місяців 9 днів.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу страхові внески було сплачено по 30.06.2019 року.

Оскільки на момент звернення за перерахунком пенсії у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 15 років, позивач, на переконання відповідача, не має права на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Серед іншого, відповідач у відзиві на позов зазначає, що матеріали справи не містять заяви позивача стосовно перерахунку пенсії, яка би відповідала вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, а подана позивачем заява від 01.09.2022 року не містить інформації про документи, передбачені цим Порядком.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що матеріали справи не містять рішення відповідача про відмову в здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5075/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується відповідною копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

01.09.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою (у довільній формі), в якій просив перерахувати його пенсію згідно із Законом України "Про престижність шахтарської праці" від 02.09.2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI).

02.09.2022 року позивачем було подано до відповідача заяву (за встановленою формою) про призначення/перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

На підставі поданої позивачем заяви від 02.09.2022 року відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.09.2022 року (тобто, згідно з ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV).

Після проведення даного перерахунку відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV страховий стаж позивача, з урахуванням кратності, склав 46 років 10 місяців 12 днів, у тому числі пільговий (підземний) - 10 років 6 місяців 9 днів.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу страхові внески сплачені по 30.06.2019 року, у зв`язку з чим страховий стаж позивача під час проведення перерахунку його пенсії було враховано по 30.06.2019 року.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача права на проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону № 345-VI через відсутність на дату звернення 15 років стажу на підземних роботах протягом повного робочого дня.

Про вищевказані обставини відповідач повідомив позивача листом від 20.10.2022 року № 15623-14438/с-15/8-0500/22 (із додаванням до нього розрахунку стажу позивача).

Судом встановлено, що під час розгляду заяви позивача від 02.09.2022 року відповідачем не було зараховано до пільгового стажу позивача період з 01.02.2018 року і до моменту звернення позивача із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року, а до страхового стажу позивача при розгляді його заяви від 02.09.2022 року відповідачем не зараховано період з 01.07.2019 року і до моменту звернення позивача із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року.

Дані обставини підтверджуються розрахунком стажу позивача (форма РС-право), наданим суду відповідачем.

Отже, за наслідками розгляду заяви позивача від 02.09.2022 року відповідач фактично відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону № 345-VI, а також не зарахував до пільгового та страхового стажу спірні періоди роботи позивача.

Суд зауважує, що матеріали даної справи містять дві заяви позивача щодо перерахунку пенсії, подані у вересні 2022 року, - заява від 01.09.2022 року та заява від 02.09.2022 року.

Заява від 01.09.2022 року про проведення перерахунку пенсії за Законом № 345-VI була подана позивачем у довільній формі, тоді як заява про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року за ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV була подана позивачем за встановленою формою та відповідає вимогам чинного законодавства.

Перерахунок пенсії позивача за ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV проводився відповідачем саме на підставі заяви позивача від 02.09.2022 року, з одночасною оцінкою наявності у нього права на перерахунок пенсії за нормами Закону № 345-VI, про що позивач прохав у заяві від 01.09.2022 року (ці обставини випливають зі змісту листа відповідача від 20.10.2022 року).

З огляду на наведене, під час ухвалення даного рішення судом оцінюються на предмет відповідності критеріям, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, перш за все, дії відповідача при розгляді заяви позивача призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року на підставі Закону № 1058-IV, проте, з урахуванням заяви позивача від 01.09.2022 року про проведення перерахунку пенсії на підставі Закону № 345-VI.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом положень ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV перерахунок пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за перерахунком пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для перерахунку пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Положеннями ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної за статтею 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, однак, не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Положеннями ст. 1 Закону № 345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових та рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві, солі магнієві), а також озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Як установлено ст. 8 Закону № 345-VI, мінімальний розмір пенсії тим шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У листі відповідача № 15623-14438/с-15/8-0500/22 від 20.10.2022 року в якості підстави для відмови позивачу в перерахунку пенсії згідно із Законом № 345-VI визначено відсутність на момент звернення 15 років стажу на підземних роботах протягом повного робочого дня, як це вимагається за приписами ст. 8 Закону № 345-VI.

Судом установлено, що відповідачем згідно із заявою відповідача від 02.09.2022 року було проведено перерахунок його пенсії з 01.09.2022 року за ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Як було вказано вище, судом установлено, що під час розгляду заяви позивача від 02.09.2022 року відповідачем не було зараховано до пільгового стажу позивача період з 01.02.2018 року і до моменту звернення позивача із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року, а до страхового стажу позивача при розгляді його заяви від 02.09.2022 року відповідачем не зараховано період з 01.07.2019 року і до моменту звернення позивача із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року.

При цьому відповідачем, всупереч вимогам ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, ані за наслідками розгляду заяви позивача від 01.09.2022 року, ані заяви позивача від 02.09.2022 року, не було прийнято жодного рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії.

Зі змісту листа відповідача № 15623-14438/с-15/8-0500/22 від 20.10.2022 року видно, що підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду після 30.06.2019 року і до дати звернення за перерахунком стала відсутність сплати страхових внесків.

Водночас, підстав незарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду з 01.02.2018 року і до дати звернення за перерахунком у вказаному листі не наведено.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Положеннями пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 24 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом установлено, що посада, на якій працював позивач у період з 01.02.2018 року по дату звернення за перерахунком, віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461).

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 2.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Положеннями пп. 2 п. 2.1. Порядку № 22-1 передбачено надання, зокрема, документів про стаж, визначених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 17.06.1980 року стосовно спірних періодів його роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" наявні такі записи:

- запис № 26: 19.09.2013 року - переведено машиністом підземних установок 3 розряду на цій дільниці.

Відомості про звільнення з даної посади у трудовій книжці позивача відсутні, тобто на дату звернення за перерахунком пенсії позивач продовжував працювати на цій посаді.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказаний період, які не мають дефектів їх вчинення.

Додатково на підтвердження пільгового стажу позивачем надані довідки ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" № 1-1156 від 01.06.2020 року, № 5-1679 від 09.10.2017 року та № 1-965 від 01.09.2022 року, згідно з якими позивач у період з 01.02.2018 року і по дату видачі останньої з цих довідок (тобто по 01.09.2022 року) працював та продовжує працювати повний робочий день на підземних роботах у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля".

Відтак, наведені у записі № 26 трудової книжки позивача та вказаних вище довідках відомості у повному обсязі підтверджують роботу позивача у спірні періоди на посаді, що віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо відсутності в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) відносно позивача відомостей про сплату страхових внесків суд зазначає про таке.

Обов`язок сплати страхових внесків за ч. 6 та ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV покладений на страхувальників (тобто підприємств-роботодавців), які є платниками таких внесків, отже, найманий працівник не є самостійним платником цих внесків.

За змістом приписів ст. 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе страхувальник (тобто підприємство-роботодавець), оскільки саме він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи (тобто працівника).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку стосовно належної сплати страхових внесків.

Наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), періоду роботи, який підтверджено відповідними документами (трудовою книжкою та (або) уточнюючими довідками підприємства, установи, організації).

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, позивач, як громадянин України, у розрізі даної справи, за умови підтвердження трудового стажу, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Правова позиція аналогічного змісту була викладена Верховним Судом у постановах від 28.08.2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17 та від 27.02.2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Зважаючи на це, а також приймаючи до уваги викладені у постановах Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 05.08.2020 року у справі № 127/9289/17, від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19 правові позиції, суд приходить до висновку про те, що під час розгляду заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року відповідачем безпідставно не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" з 01.02.2018 року по 02.09.2022 року, а також до страхового стажу - період роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" з 01.07.2019 року по 02.09.2022 року, у зв`язку з чим вимоги стосовно зобов`язання відповідача зарахувати ці періоди при повторному розгляді заяви про перерахунок пенсії до пільгового та страхового стажу позивача правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Період з 03.09.2022 року по 01.10.2022 року, щодо зарахування якого до пільгового та страхового стажу були заявлені позивачем вимоги, знаходиться поза межами дати звернення позивача за перерахунком пенсії та не узгоджується з вимогами про зобов`язання здійснити повторний розгляд його заяви щодо перерахунку пенсії, яка була подана 02.09.2022 року.

Доказів звернення до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії чи зарахування вказаного періоду стажу після 02.09.2022 року позивачем суду не надано.

На сьогодні відповідачем ще не розглядалося питання щодо зарахування до пільгового або страхового позивача періодів після 03.09.2022 року, а розгляд заяви від 02.09.2022 року здійснювався відповідачем станом на вказану дату звернення позивача та у межах обсягу тих документів, які були надані позивачем разом із цією заявою (або додатково до заяви).

Водночас, суд зауважує, що здійснення пенсійним органом повторного розгляду заяви особи про перерахунок її пенсії проводиться на підставі тих документів, які вже були подані та підтверджують відповідне право особи перерахунок пенсії.

Таким чином, вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача періоду з 03.09.2022 року по 01.10.2022 року є передчасними і не узгоджуються з вимогами про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про проведення перерахунку пенсії, а тому задоволенню не підлягають.

Як вже було вказано, необхідною умовою для призначення (перерахунку) пенсії за ст. 8 Закону № 345-VI є наявність стажу на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент звернення із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року пільговий стаж позивача, за розрахунками відповідача, склав 10 років 6 місяців 9 днів.

При цьому відповідачем, за наведеними вище у рішенні висновками суду, безпідставно не було зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 період з 01.02.2018 року по 02.09.2022 року (що складає близько 4 років 7 місяців).

Отже, загальний пільговий стаж позивача за Списком № 1, з урахуванням безпідставно не зарахованого відповідачем, становить більше 15 років, що дає йому право на призначення (перерахунок) пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за заявою від 02.09.2022 року відповідно до положень ст. 8 Закону № 345-VI, а також в частині зобов`язання відповідача при повторному розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії врахувати ст. 8 Закону № 345-VI (у тому числі при зарахуванні до його пільгового стажу періоду роботи з 01.02.2018 року по 02.09.2022 року) є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним, ефективним та достатнім способом захисту прав позивача у цьому разі є:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року відповідно до ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці";

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.09.2022 року про призначення/перерахунок пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" з 01.02.2018 року по 02.09.2022 року та до страхового стажу позивача періоду роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" з 01.07.2019 року по 02.09.2022 року та з урахуванням висновку суду про те, що позивач має право на перерахунок його пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці".

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (квитанція від 14.11.2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив пов`язані між собою немайнові позовні вимоги, що були заявлені первісно позивачем до відповідача, внаслідок чого на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Керуючись нормами Конституції України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення" та "Про престижність шахтарської праці", постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" та "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", наказом Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.09.2022 року відповідно до ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) від 02.09.2022 року про призначення/перерахунок пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоду його роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" з 01.02.2018 року по 02.09.2022 року, а також до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи у ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" з 01.07.2019 року по 02.09.2022 року та з урахуванням висновку суду про те, що ОСОБА_1 має право на перерахунок його пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про престижність шахтарської праці".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повне судове рішення складене 06 лютого 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч