Справа № 240/6377/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відкриття апеляційного провадження

Справа № 240/6377/21
Головуючий суддя І інстанції - Гурін Дмитро Миколайович
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.
02 лютого 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гонтарука В. М.
суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.
Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Даючи оцінку вказаному клопотанню, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами
Частиною 1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.
Зокрема, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 475/97 право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Так, клопотання апелянта обґрунтоване тим, що оскаржуване рішення прийнято 06 грудня 2021 року та апелянтом не отримувалось. Про прийняте рішення судом першої інстанції позивач зазначає, що дізнався в грудні 2022 року із сайту https://verdictum.ligazakon.net.

Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що розгляд справи судом першої інстанції здійснювався в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи, крім того в матеріалах справи відсутні докази отримання спірного рішення позивачем, у зв`язку з чим колегія суддів, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, на які заявник посилається як на поважні, виходячи з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів та наданих доказів, приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам статті 296 КАС України, суд вважає, що вказана апеляційна скарга подана з додержанням вищезазначених вимог, та відсутні перешкоди для постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 296, 300 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року задовольнити.
2. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року .
3. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
4. Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.
5. Запропонувати учасникам справи протягом 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.