Справа № 500/3301/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/3301/22

31 січня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 26.08.2022 у ВП №69493403 і ВП №69493195, винесені головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ) Гелецькою Ю.Я.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31 травня 2022 року Борщівським районним судом Тернопільської області прийнято рішення по справі №594/33/21, яким було ухвалено:

- виділити ОСОБА_2 в натурі з майна, що перебуває у спільній частковій власності з ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, відповідну частину господарських будівель і споруд, що розміщені в АДРЕСА_1 , а саме, по варіанту №1 висновку експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 22 вересня 2021 року №176/214/21-22 - приміщення житлового будинку: 1-1 веранду площею 18,3 кв.м, 1-2 частину вітальні площею 18,9 кв.м; 2-1 літню кімнату площею 18,5 кв.м; 2-2 літню кімнату площею 11,8 кв.м; 2-3 літню кімнату площею 16,6 кв.м; 2-4 літню кімнату площею 19,4 кв.м; з господарських будівель та споруд: "а" - ґанок; "б" - вбиральня; "Б" - гараж 2; "Б" - гараж 3; "І" - 1/2 воріт, "IІ" - S огорожі, "III" - 1/2 відмостки; "I" - S криниці, що становить 13/25 частин спірного домоволодіння і більше від належної їй частки на 18336,50 грн,

при поділі житлового будинку ОСОБА_2 , на підставі робочого проекту на проведення реконструкції, виготовленого ліцензійною проектною організацією, виконати будівельні роботи: улаштувати приміщення кухні, санвузла на мансардному поверсі: улаштувати окремі підключення електропостачання, газопостачання та системи опалення,

виділити ОСОБА_1 в натурі з майна, що перебуває у спільній частковій власності з ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку, відповідну частину господарських будівель і споруд, що розміщені у АДРЕСА_1 , а саме, по варіанту №1 висновку експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 22 вересня 2021 року №176/214/21-22 - приміщення житлового будинку: 1-2 частину вітальні площею 7,7 кв.м; 1-3 житлову кімнату площею 15,9 кв.м; 1-4 житлову кімнату площею 22,3 кв.м; 1-5 житлову кімнату площею 22,6 кв.м; 1-6 санвузол площею 3,4 кв.м; 1-7 паливну площею 2,4 кв.м; 1-8 кухню площею 11,3 кв.м.; з господарських будівель та споруд: "Б" - приміщення 1, "В"- навіс, "І" - 1/2 воріт, "II" - 1/2 огорожі, "III" - S відмостки, "IV" - 1/2 криниці, що становить 12/25 частин спірного домоволодіння і менше від належної йому частки на 18336,50 грн,

- при поділі житлового будинку ОСОБА_1 на підставі робочого проекту на проведення реконструкції, виготовленого ліцензійною проектною організацією, виконати будівельні роботи: улаштувати дверний проріз у зовнішній несучій стіні у приміщенні 1-4 і тамбур; улаштувати роздільну перегородку у приміщенні 1-2; замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 і 1-3; замурувати віконний проріз між приміщеннями 1-1 і 1-2; замурувати дверний проріз між приміщенням мансардного поверху 2-2 і горищем,

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 18336,50 грн за відступлення від ідеальної частки,

- припинити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 ,

- розподілити земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0250, площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №2 висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 21 жовтня 2021 року №215/21-22, додаток №4:

- виділити ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,06795 га, зазначену в Додатку №4 блакитним забарвленням,

- виділити ОСОБА_1 у власність земельні ділянки загальною площею 0,06795 га, зазначені в Додатку №4 жовтим забарвленням, а саме земельну ділянку площею 0,0113 га та земельну ділянку площею 0,05665 га,

- земельні ділянки загальною площею 0,0141 га, зазначені в Додатку №4 штрихуванням фіолетового забарвлення, а саме земельну ділянку площею 0,0003 га, земельну ділянку площею 0,0091 га та земельну ділянку площею 0,0047 га, залишити у спільній власності,

- лінія поділу житлового будинку та господарської будівлі з гаражем зазначена в додатку №4 контуром червоного кольору.

Незважаючи на оскарження позивачем вказаного судового рішення ОСОБА_2 було отримано два виконавчі листи №594/33/21 від 07.07.2022, при виконанні яких на позивача 11.08.2022 і 26.08.2022 накладено штрафи.

Зазначає, з посиланням на норми чинного законодавства, що приймаючи спірні постанови, відповідач посилався на не виконання позивачем відповідних виконавчих листів, водночас, без зазначення жодного факту та обставин, які підтверджують та чим характеризують таке невиконання виконавчих листів з боку позивача, а тому дані постанови ВП №69493195 та ВП №69493403 від 26.08.2022 є протиправними та такими, що підлягають до скасування.

Ухвалою суду від 21.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов.

Справу визначено розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Призначено у справі судове засідання на 30.09.2022.

28.09.2022 і 03.10.2022 через відділ документального забезпечення суду відповідач подав заперечення на позовну заяву, які суд розцінює як відзив і в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач серед іншого зазначає, що 25.07.2022 від ОСОБА_2 надійшли заява про прийняття до виконання виконавчих листів про примусове виконання рішення №594/33/21 щодо розподілення земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0250, площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до варіанту №2 висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 21.10.2021 №215/21-22, додаток №4 і виділення в натурі з майна, що перебуває у спільній частковій власності з ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, відповідну частину господарських будівель і споруд, що розміщені у АДРЕСА_1 , а саме, по варіанту №1 висновку експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 22 вересня 2021 року №176/214/21-22.

Керуючись статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" головним державним виконавцем Чорновус У.М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2022 №69493195 і №69493403, які надіслано сторонам.

Зауважує, що рішення Борщівського районного суду від 31.05.2022 №594/33/21 набрало законної сили 05 липня 2022 року і на час здіснення виконавчих дій була відсутня інформація про його оскарження в апеляційному порядку.

Оскільки боржником не виконано вимоги виконавчого документу у виконавчому провадженні №69493403 і №69493195 протягом 10 робочих днів як зазначено у постанові про відкриття, 11.08.2022 державним виконавцем Чорновус У.М. здійснено виїзд за місцем проживання боржника, встановлено факт невиконання без поважних причин, складено акт державного виконавця від 11.08.2022 щодо невиконання рішення суду та винесено постанови про накладення на боржника штрафу, в якій зазначена вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

26.08.2022 при повторному виїзді за місцем проживання боржника, встановлено факт невиконання судового рішення без поважних причин, складено акт державного виконавця від 26.08.2022 щодо невиконання рішення суду та винесено постанови про накладення на боржника штрафу.

Вважає, що постанови головного державного виконавця від 26.08.2022 по ВП №69493195 та ВП №69493403 винесенні з дотриманням норм чинного законодавства та є законними і обов`язковими до виконання.

В судовому засіданні 30.09.2022 розгляд справи відкладено на 10.10.2022 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

10.10.2022 судове засідання не проводилося у зв`язку з оголошенням Всеукраїнської повітряної тривоги, про що складено довідку секретарем судового засідання та відкладено на 20.10.2022.

20.10.2022 судове засідання не проводилося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та відкладено на 28.10.2022.

28.10.2022 в судовому засіданні розглянуто клопотання представника від 27.10.2022 про зупинення провадження у справі та ухвалою суду задоволено, провадження в адміністративній справі №500/3301/22 за позовом ОСОБА_1 до Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів від 26.08.2022 у виконавчих провадженнях №69493403 і №69493195 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в справі №500/3146/22.

Ухвалою суду від 19.01.2023 поновлено провадження в адміністративній справі №500/3301/22 та призначено до судового розгляду на 30.01.2023.

30.01.2023 представником відповідача подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що на момент винесення спірних постанов про накладення штрафу від 26.08.2022 по виконавчих провадженнях №69493403 і №69493195 ухвала про відкриття апеляційного провадження була відсутня. Тернопільським апеляційним судом постановлено ухвалу від 19.09.2022 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 по справі №594/33/21 та зупинено дію рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 року до закінчення апеляційного провадження.

На виконавчих листах, виданих Борщівським районним судом Тернопільської області по справі №594/33/21 від 31.05.2022 наявна відмітка про те, що рішення набрало законної сили: 05 липня 2022 року та на момент виконання виконавчого провадження №69493403 та виконавчого провадження №69493195 судом не поновлено строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.

Станом на даний час рішенням Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року та додаткове рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2022 року залишено без змін. Дата набрання законної сили 08.12.2022, що підтверджується даними у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З посиланням на положення Закону України "Про виконавче провадження" вважає, що факт невиконання рішення без поважних причин боржником ОСОБА_1 встановлений державним виконавцем та доведений його діями щодо неможливості доступу до житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні 30.01.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.01.2023 проти задоволення позову заперечила, з мотивів, наведених у відзиві (запереченнях) на позовну заяву та додаткових поясненнях.

30.01.2023 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, суд перейшов до розгляду справи №500/3301/22 в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Як встановлено судом на виконання рішення Борщівського районного суду Тернопільської області у справі №594/33/21 від 31.05.2022 було видано 07.07.2022 два виконавчі листи, якими суд вирішив:

виділити ОСОБА_2 в натурі з майна, що перебуває у спільній частковій власності з ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, відповідну частину господарських будівель і споруд, що розміщені в АДРЕСА_1 , а саме, по варіанту №1 висновку експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 22 вересня 2021 року №176/214/21-22 - приміщення житлового будинку: 1-1 веранду площею 18,3 кв.м; 1-2 частину вітальні площею 18,9 кв.м; 2-1 літню кімнату площею 18.5 кв,м; 2-2 літню кімнату площею 11,8 кв.м; 2-3 літню кімнату площею 16,6 кв.м; 2-4 літню кімнату площею 19,4 кв.м; з господарських будівель та споруд: "а" - ґанок; "б" - вбиральня; "Б" - гараж 2; "Б" - гараж 3; "І" -1/2 воріт, "II" - 1/2 огорожі, "Ш" - 1/2 відмостки; "IV" - 1/2 криниці, що становить 13/25 частин спірного домоволодіння і більше від належної їй частки па 18336,50 грн. При поділі житлового будинку ОСОБА_2 на підставі робочого проекту на проведення реконструкції, виготовленого ліцензійною проектною організацією, виконати будівельні роботи: улаштувати приміщення кухні, санвузла на мансардному поверсі; улаштувати окремі підключення електропостачання, газопостачання та системи опалення. Лінія поділу житлового будинку та господарської будівлі з гаражем зазначена в додатку №4 контуром червоного кольору;

розподілити земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0250 площею 0,1500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до варіанту №2 висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 21 жовтня 2021 року №215/21-22, додаток №4. Виділити ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,06795 га, зазначену в Додатку №4 блакитним забарвленням. Земельні ділянки загальною площею 0,0141 га, зазначені в Додатку №4 штрихуванням фіолетового забарвлення, а саме земельну ділянку площею 0,0003 га, земельну ділянку площею 0,0091 га та земельну ділянку площею 0,0047 га, залишити у спільній власності.

Головним державним виконавцем Чорновус У.М. 25.07.2022 у зв`язку з зверненням до відповідача із заявами про прийняття їх до виконання винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №69493195 і №69493403.

Оскільки боржником не виконано вимоги виконавчого документу у виконавчих провадженнях протягом 10 робочих днів як зазначено у постановах про відкриття 11.08.2022 державним виконавцем Чорновус У.М. здійснено виїзд за місцем проживання боржника, встановлено факт невиконання без поважних причин, складено акт державного виконавця від 11.08.2022 щодо невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення на боржника штрафу, в якій зазначена вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Так за невиконання вимог виконавчого документу Борщівського районного суду Тернопільської області №594/33/21, виданого 07.07.2022 державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ) 11.08.2022 винесено постанови про накладення штрафу у виконавчих провадженнях №69493403 та №69493195 на ОСОБА_1 у розмірі по 1700,00 грн, які оскаржувалися в Тернопільському окружному адміністративному суді в справі №500/3146/22.

26.08.2022 головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ) Гелецькою Ю.Я. здійснено виїзд за місцем проживання боржника, встановлено факт невиконання вимог виконавчого документу та вимог постанови про накладення штрафу від 11.08.2022 у виконавчих провадженнях №69493403 та №69493195 без поважних причин, складено повторно акт державного виконавця від 26.08.2022 щодо невиконання рішення суду та винесено постанови про накладення на боржника штрафу, в якій зазначена вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

26.08.2022 головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ) у ВП №69493403 і ВП №69493195 винесені постанови про накладення штрафу на ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 3400,00 грн, які є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірного правового акта індивідуальної дії на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження". (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. (частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанови державного виконавця про накладення на позивача штрафів, винесені в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірні постанови містять посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такі висновки щодо застосування норм права стосовно питання відповідальності боржника у виконавчому провадженні викладені Верховним Судом від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у ВП №69493403 і ВП №69493195, суд зазначає, що судове рішення від 31.05.2022 у справі №594/33/21, як зазначено у виконавчих листах, набрало законної сили 05.07.2022.

Однак, в ході розгляду по суті адміністративної справи №500/3146/22 "як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, у державного виконавця на день прийняття оскаржуваних постанов була інформація щодо оскарження рішення суду від 31.05.2022 до Тернопільського апеляційного суду, проте виконавець не взяв до уваги даний факт, оскільки була відсутня ухвала про прийняття до розгляду апеляційної скарги на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області по справі №5 94/33/21.

Судом встановлено, що 19.07.2022 позивач подав до суду апеляційну скаргу на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 01.08.2022 вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для доплати судового збору в розмірі 7373,10 грн.

09.08.2022 позивач подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків та долучив квитанцію про сплату судового збору в розмірі 7373,10 грн.

Тернопільським апеляційним судом постановлено ухвалу від 19.09.2022 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 по справі № 594/33/21 та зупинено дію рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 до закінчення апеляційного провадження.

Відтак, рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 на підставі якого видано виконавчі листи не набрало законної сили, оскільки позивач скористався своїм правом та 19.07.2022 розпочав процедуру апеляційного оскарження рішення суду, що мало наслідком не виконання рішенням суду останнім."

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 11.08.2022 у виконавчому провадженні №69493403 винесену головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Чорновус У.М. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 11.08.2022 у виконавчому провадженні №69493195 винесену головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Чорновус У.М.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2022 апеляційну скаргу Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі №500/3146/22 - без змін.

Відповідно до положень частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом №1404-VIII.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не виконав рішення суду з поважних причин, оскільки 19.07.2022 розпочав процедуру апеляційного оскарження судового рішення, а тому постанови державного виконавця про накладення штрафу від 26.08.2022 у ВП №69493403 і ВП №69493195 підлягають скасуванню.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частини першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 1984,80 грн.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - четвертою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.12.2012 (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася Адвокатським бюро "Твій адвокат" в особі керуючого адвоката Боднар Ольги Володимирівни на підставі договору про надання правової допомоги №63/1 від 08.09.2022 та ордеру серії ВО №1039913 від 12.09.2022.

Сторони погодили фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги, визначений у пункті 4.2. договору, акту виконаних робіт (до договору про надання правової допомоги №63/1 від 08.09.2022) від 24.01.2023, що становить 4000,00 грн та міститься опис наступних виконаних робіт по адміністративній справі №500/3301/22:

- підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування постанов, ксерокопіювання та завірення додатків, подання до суду 2,5 год - 2500 грн;

- підготовка та участь в судовому засіданні 30.09.2022 - 0,5 год - 500 грн;

- підготовка та участь в судовому засіданні 28.10.2022 - 0,5 год - 500 грн;

- підготовка та подання заяв про долучення доказів від 22.09.2022 та 24.01.2023 - 0,5 год - 500 грн.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 у справі №280/2635/20, згідно з яким КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме: представником позивача складено та підписано позовну заяву з додатками; всі долучені до позовної заяви копії документів засвідчені представником позивача з дотриманням положень статті 94 КАС України.

Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що адміністративна справа №500/3301/22 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведені норми КАС України та зважаючи на наявність судових рішень у справах з подібним предметом спору, суд відніс дану справу до категорії незначної складності.

Позивачем не надано доказів на підтвердження значення справи, впливу вирішення справи на його репутацію або публічного інтересу до справи.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу фактично наданих адвокатом послуг, суд зазначає, що дана категорія справ є поширеною, судова практика сформована судами. Тому, аналіз правових підстав, вивчення судової практики та підготовка позовної заяви не потребують значної витрати часу, зокрема, 2,5 години як вказано у акті виконаних робіт від 24.01.2023.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню.

Проаналізувавши наведені норми процесуального законодавства, умови договору про надання правової допомоги та зміст наданих послуг, об`єм матеріалів справи, типовість спору, суд доходить висновку, що стягненню в користь позивача підлягає розмір витрат на правничу допомогу в сумі 500,00 грн.

Також, суд враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, дослідивши надані позивачем документи та наведені норми права, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу, які позивач просить компенсувати, не є співрозмірним та пропорційним до предмету спору, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.08.2022 у виконавчому провадженні №69493403 винесену головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Гелецькою Ю.Я.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.08.2022 у виконавчому провадженні №69493195 винесену головним державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гелецькою Ю.Я.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 копійок) і 500,00 (п`ятсот гривень 00 копійок) витрат на професійну правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 січня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Борщівський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Шевченка, 20А, м. Борщів, Тернопільська область, 48702, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.