Справа № 521/10675/22
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 р.м.ОдесаСправа № 521/10675/22
Головуючий в 1 інстанції: Громік Д.Д.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, треті особи: інспектор патрульної поліції взводу №4 роти №8 УПП в Одеський області Копиця Олександр Михайлович, інспектор патрульної поліції взводу №1 роти №8 2-го батальйону полку УПП в Одеській області Богач Володимир Анатолійович про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПП в Одеській області ДПП, треті особи: інспектор патрульної поліції взводу №4 роти №8 УПП в Одеський області Копиця О.М., інспектор патрульної поліції взводу №1 роти №8 2-го батальйону полку УПП в Одеській області Богач В.А. в якому просив скасувати:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БАБ №500034 від 25.07.2022р. винесену інспектором патрульної поліції взводу №4 роти №8 УПП в Одеській області Копицею О.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400грн.;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №500033 від 25.07.2022р., винесену інспектором патрульної поліції взводу №1 роти №8 2-го батальйону полку УПП в Одеській області Богачем В.А., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що інспекторами патрульної поліції не доведено наявність складу адміністративних правопорушень, не з`ясовано всіх обставин, що передували прийняттю оскаржуваних постанов, чим порушено його права, встановлені ст.268 КУпАП, а самі постанови прийняті з порушенням чинного законодавства.ґ

При цьому, позивач зазначив, що йому не було надано можливості надати пояснення, скористатися правовою допомого. Також зазначив, що постанови не містять будь-яких додатків і доказів та не відображено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався).

Крім цього позивач зазначає, що він не керував транспортним засобом Honda Shaiow (мотоцикл) в момент, коли до нього підійшли інспектори УПП в Одеській області, а лише сидів на ньому біля будинку АДРЕСА_1 та чекав власника даного транспортного засобу, який відійшов по справах. Двигун транспортного засобу «Honda Shaiow 400» (мотоцикла) був вимкнений, ключ не перебував у замку запалення.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2022р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано Постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БАБ №500034 від 25.07.2022р., винесену інспектором патрульної поліції взводу №4, роти №8 УПП в Одеській області Копицею О.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3 400грн..

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скасовано Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №500033 від 25.07.2022р., винесену інспектором патрульної поліції, взводу №1, роти №8, 2-го батальйону, полку УПП в Одеській області Богачем В.А., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн..

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з УПП в Одеській області ДПП за рахунок бюджетних асигнуваньна користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,2грн..

В апеляційній скарзі УПП в Одеській області ДПП посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у справі немає беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.126 КУпАП, то склад цих правопорушень відсутній, а тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення закриттю.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 25.07.2022р. об 12:44год. інспектором патрульної поліції взводу № 4 роти №8 УПП в Одеській області Копицею О.М. відносно позивача прийнято постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №500034, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу на суму 3 400грн..

Також, 25.07.2022р. (на цьому ж місці) інспектором патрульної поліції, взводу №1 роти №8 2-го батальйону полку УПП в Одеській області Богачем В.А., прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №500033 від 25.07.2022р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425гр..

Так, відповідно до змісту оскаржуваних постанов, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Shaіow, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Пироговській, 23 в м.Одесі, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії «А», чим порушив вимоги п.2.1 ПДР, та при цьому не пред`явив посвідчення на право керування транспортним засобом, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП.

При цьому п.7 Постанов «До постанови додаються» залишено незаповненим.

Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність рішень та дій інспекторів УПП в Одеській області ДПП у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність, протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, ст.7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 7.11.2015р. за №1395, якою встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Приписами ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч.1,2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджено Наказом МВС України 18.12.2018р. за №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Аналізуючи вказане, судова колегія зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, дослідивши матеріали справи, судова колегія не вбачає належних доказів, у розумінні ст.251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки окрім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять інформації щодо подій 25.07.2022р..

Під час апеляційного дослідження матеріалів справи, а саме матеріали відеофіксації, які були повторно подані до суду апеляційної інстанції представником УПП в Одеській області ДПП, судова колегія звертає увагу на те, що надані відеозаписи не містять відомості про скоєння саме ОСОБА_1 правопорушення. При цьому, відеоматеріали розірвані у часі та не підтверджують факт, що за кермом автотранспорту (мотоцикла) був саме ОСОБА_1 .

Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що у спірних постановах відсутні посилання на вказані відеоматеріали, в той час, як відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що відеозапис, поданий УПП в Одеській області ДПП на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувані постанови не містять посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

На підставі викладеного, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності сторін, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.126 КУпАП, та правомірність оскаржуваних постанов, то судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанцій про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, судова колегія зазначає, що у постанові Верховного Суду ВС/КАС від 8.07.2020р. у справі за №463/1352/16-а вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018р. у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що будь-яких належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення правил дорожнього руху.

Проте, апеляційний суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 3 ч.3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача та скасування спірної постанови, оскільки у справі немає беззаперечних доказів вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.126 КУпАП, а тому відсутній склад цього правопорушення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2022р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

Т.М. Танасогло