Справа № 145/556/21
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/556/21
Провадження №2-а/145/6/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Маркевич А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи - інспектора з паркування Департамента енергетики транспорту та зв`язку Вінницької області Люльчака Сергія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому вказує, що 22.03.2021 відповідач виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), згідно якої зазначив, що вона на транспортному засобі Skоdа, НОМЕР_1 02.02.2021 о 12:39 год. в м. Вінниця вул. Шевченко 3, вчинила порушення: зупинку заборонено, зупинка в зоні дії знака (п.33 знак 3.4), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КупАП., та притягнув до адміністративної відповідальності наклавши штраф у розмірі 225,00 грн.

Дана постанова розглядалася без виклику сторін та була надіслана їй засобами поштового зв`язку, яку вона отримала 26 березня 2021 року.

Притягнення її до адміністративної відповідальності вважає незаконним.

Просить скасувати Постанову ІВ №00020701 від 22.03.2021 про накладення на неї адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), винесену інспектором з паркування Департамента енергетики транспорту та зв`язку Вінницької області Люльчаком Сергієм Олеговичем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, згідно поданої заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач - інспектор з паркування Департамента енергетики транспорту та зв`язку Вінницької області Люльчак С.О. в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений своєчасно в порядку, встановленому законом.

Згідно наданого відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 вважає, що рішення про притягнення позивача до відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП законне та обґрунтоване.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 2.2 Рішення Конституційною Суду України 5-рп/2015 від 26.05.2015, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації ії відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена також ч. 2 ст. 33 КУпАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Адміністративна відповідальність є одним з видів юридичної відповідальності і за умови притягнення особи до будь-якого виду юридичної відповідальності держава має забезпечити дотримання конституційних прав особи і гарантій їх ефективної, а не декларативної реалізації. На особу не може бути покладений обов`язок виправдовуватися і доводити свою невинуватість, оскільки це суперечить конституційним правам та конвенційним зобов`язанням України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно з принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ІВ №00020701 від 22.03.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а саме: позивачка на транспортному засобі Skоdа, НОМЕР_1 02.02.2021 о 12:39 год. в м. Вінниця, по вул. Шевченка, 3, вчинила порушення: зупинку заборонено, зупинка в зоні дії знака (п. 33 знак 3.34), чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП..

Фіксування адміністративного правопорушення здійснювалося без присутності ОСОБА_1 , повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності було розміщено на лобовому склі автомобіля, де було зазначено, що інспектором з паркування ОСОБА_2 було здійснено фіксування в режимі фото/відео порушення правил зупинки, стоянки паркування транспортного засобу "Skоdа", д.н.з. НОМЕР_1 02.02.2021 о 12:39 год. м. Вінниця вул. Сонячна 3, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП

Пунктом 1.10 ПДР України визначаються терміни, що застосовуються у ПДР України а саме: зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З фотографій порушення, які розміщені на сайті Вінницької міської ради, видно, що вигрузка пасажирів не здійснювалася, а тому фактично в даному випадку була здійснена стоянка автомобіля.

Крім того, у Постанові відповідача на основі фотофіксації порушення, з наведених фото не вбачається, що автомобіль позивача розміщено саме в зоні дії знаку 3.34 ПДР "Зупинку заборонено", оскільки встановити дійсне розташування транспортного засобу відносно розташування вищевказаного дорожнього знаку та зони дії такого знаку, з фото неможливо.

Відсутня інформація, на якій відстані від знаку стояв автомобіль, та чи підпадав він у зону дії відповідного дорожнього знаку, а тому надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови об`єктивної можливості немає.

Також відповідач не дав ОСОБА_1 можливість належним чином підготуватися для захисту, не надав їй можливості скористатися допомогою адвоката та іншими правами, тобто були порушені права позивача, передбачені ст.268 КупАП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

У оспорюваній постанові інформація, про такий прилад присутня, однак не зазначено серійний номер такого приладу (інвентаризаційний), щоб свідчило б про службовий статус такого приладу.

При вирішенні справи суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 251, 280, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову ІВ №00020701 від 22.03.2021 про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) на ОСОБА_1 , винесену інспектором з паркування Департамента енергетики транспорту та зв`язку Вінницької області Люльчаком Сергієм Олеговичем

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ратушняк І. О.