Справа № 500/4656/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4656/22

03 лютого 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" ч.1 ст.12, виплаті пенсії в розмірі 62 %, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та у здійсненні із 01 лютого 2020 року перерахунку пенсії виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного в оновленій довідці за № 5к/вих./7.2/8184 від 09 листопада 2021 року виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дня звернення з заявою про призначення пенсії - з 11 листопада 2022 року, з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 11 листопада 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 62 %, передбаченому пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 11 листопада 2022 року, з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 11 листопада 2021 року, із урахуванням раніше виплачених сум пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного в оновленій довідці за № 5 к/вих./7.2/8184 від 09 листопада 2021 року виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй з 01.01.2017 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 57 % відповідних сум грошового забезпечення. Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, та просила перевести її на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ в розмірі 62%, з дня звернення із заявою, тобто з 11.11.2022 та зробити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 62% з 11.11.2021, з дня виникнення права на пенсію, але не більше 12 місяців перед зверненням.

У відповідь на вказане звернення, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про те, що їй призначена пенсія відповідно до пункту б статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за 32 років страхового стажу в розмірі 57 % відповідних сум грошового забезпечення. Зазначено, що врахування до вислуги років для визначення відсоткового розміру пенсії, пільгової вислуги років, передбачена для співробітників Державної кримінально-виконавчої служби України, законодавством не передбачене. Також зазначено, що питання щодо обчислення вислуги років та підготовки і подання документів на призначення пенсії належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств і відомств та, враховуючи зазначене, щодо підготовки та подання документів в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рекомендувало звернутись до ДПтСУ в Тернопільській області.

Проте позивачка вказує, що на день звільнення з органів кримінально-виконавчої служби вислуга років у календарному обчисленні 16 років, 11 місяців, 19 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки, 04 місяці, 15 днів, та вважає, що має право на пенсійне забезпечення згідно з п. "а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також, вважає, що наявність оновленої довідки за № 5 к/вих./7.2/8184 від 09 листопада 2021 року виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, є безумовною підставою для перерахунку пенсії, тому вважає дії відповідача у відмові в такому перерахунку протиправними.

Ухвалою судді від 28.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду 19.01.2023 відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема зазначено, що виклад обставин позовної заяви стосується лише питання зарахування стажу роботи позивача у пільговому обчисленні, та не стосується спору пов`язаного із переведення пенсії за вислугу років на інший вид пенсії. Також щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки повідомив, що до спірних правовідносин не може бути застосована норма, за якою обчислення грошового забезпечення позивача здійснюється із використанням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Позивачка подала до суду 20.01.2023 відповідь на відзив, в якому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України та отримує пенсію з 01.01.2017 за вислугу років відповідно пункту "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 57 % відповідних сум грошового забезпечення.

Наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області ДПтС України №73/ОС-16 від 20.12.2016 визначено, що вислуга років ОСОБА_2 на день звільнення в календарному обчисленні становить 16 років 11 місяців, 19 днів, в пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці, 15 днів (аркуш справи 20).

Позивачка 11.11.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та просила перевести її на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ в розмірі, передбаченому пунктом "а" статті 13 цього Закону, з дня звернення із заявою та просила здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 62 % передбаченому пунктом "а" ст.13 Закону з 11.11.2021, з дня виникнення права на пенсію, із врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

У відповідь на вказане звернення, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача листом від 23.11.2022 №3845-4022/Д-02/8-1900/22 про те, що їй призначена пенсія відповідно до пункту б статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за 32 років страхового стажу в розмірі 57 % відповідних сум грошового забезпечення.

Зазначено, що питання щодо обчислення вислуги років та підготовки і подання документів на призначення пенсії належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств і відомств та, враховуючи зазначене, щодо підготовки та подання документів в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рекомендувало звернутись до ДПтСУ в Тернопільській області.

Також, позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з 01.02.2020 року.

Відповідач листом від 16.12.2022 №4081-4266/Д-02/8-1900/22 відмовила у такому перерахунку, оскільки після визнання протиправним та скасування пунктів 1-2 Постанови №103 інших рішень Уряд про умови та проведення перерахунку пенсії не приймалося.

Не погоджуючись із такими відмовами відповідача, позивачка звернулась до суду із відповідним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Отже, суд зазначає, що в даному випадку спірним є питання щодо права позивачки на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" чи згідно пункту "б" ст.12 Закону та щодо перерахунку пенсії з 01.02.2020 на підставі оновленої довідки.

Щодо права позивачки на пенсійне забезпечення згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає наступне.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Статтею 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. "а" п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (до яких належав позивач), зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 805/3923/18-а, де Суд дійшов висновку про те, що, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховний Суд також зазначив, що є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, і звернув увагу на необхідності врахування норм підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судом встановлено, що вислуга років позивача на день звільнення зі служби в Державній пенітенціарної служби, в календарному обчисленні становить 16 років 11 місяців, 19 днів, в пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці, 15 днів (аркуш справи 20).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на пенсійне забезпечення згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відтак, відмова відповідача в переведенні позивачки на пенсію за вислугу років, згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-XII є протиправною.

З огляду на наведене для ефективного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести позивачку на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дня виникнення права, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів - 11.11.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 62%, передбаченому пунктом "а" статті 13 Закону України №2262-ХІІ, починаючи з 11.11.2021 із урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки.

Згідно із ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Таким чином, набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні ч.2 ст.51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб є обставиною, що тягне за собою зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону.

Однак у подальшому Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року по справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.112019, в якій суд касаційної інстанції зазначив, зокрема, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Оскільки зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатка 2 Порядку №45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатка 2 до Порядку №45 до зазначених змін.

Таким чином, з 05 березня 2019 року (з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Судом встановлено, що позивачка разом із заявою про перерахунок пенсії надала відповідачу довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії.

Однак відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії із урахуванням нової довідки про розмір його грошового забезпечення, посилаючись на те, що окрім постанови №103 Кабінетом Міністрів України іншого нормативно-правового акту щодо перерахунку пенсії військовослужбовцям відповідно до вимог статті 63 Закону №2262-ХІІ, не приймалось.

Проте суд звертає увагу на те, що позивач має право на перерахунок пенсії, а передумовою для його проведення є оформлення Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції відповідної довідки. Вказані відповідачем обставини не позбавляють права позивача на перерахунок його пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

За висновком Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 у справі №328/4303/16-а органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

У рішенні суду Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі №500/4987/21 зазначено про те, що з 29.01.2020 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. З огляду на це перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі оновленої довідки може бути проведений з 01.02.2020 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Дане рішення суду набрало законної сили та позивачу була видана оновлена довідка на виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що твердження відповідача про те, що до спірних правовідносин не може бути застосована норма, за якою обчислення грошового забезпечення позивача здійснюється із використанням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, судом не приймається до уваги, оскільки таке питання вже було предметом спору у справі №500/4987/21, та не стосується даної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача у зв`язку з отриманням оновленої довідки уповноваженого органу про грошове забезпечення позивача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.02.2020.

Отже, слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку. Як наслідок, вимога про зобов`язання провести такий перерахунок на підставі оновленої довідки також підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що позивачка у позовних вимог зазначила дві дати її переведення на пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" ч.1 ст.12 Закону, а саме: з дня звернення із заявою про призначення пенсії - 11.11.2022 та з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсію - 11.11.2021, враховуючи, що суд прийшов до висновку, що позивачка має право на переведення її на пенсію з дати виникнення права, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсію - 11.11.2021, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність відмови позивачу в переведені її на пенсію та відмови щодо перерахунку її пенсії на підставі оновленої довідки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволення в його основній частині, відтак, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та виплаті пенсії в розмірі 62% передбаченому пунктом "а" статті 13 Закону України №2262-ХІІ, починаючи з 11.11.2021 із урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дня виникнення права, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів - 11.11.2021.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 62%, передбаченому пунктом "а" статті 13 Закону України №2262-ХІІ, починаючи з 11.11.2021 із урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

5. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.11.2021 №5 к/вих./7.2/8184.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) пенсії на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.11.2021 №5 к/вих./7.2/8184.

7. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 1984,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.