Справа № 161/486/23
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/486/23
Провадження № 2-а/161/67/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняк В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2023 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем цих правопорушень.

Також посилається на ряд процесуальних недоліків в оскаржуваній постанові.

Крім того, вказує, що не є суб`єктом правопорушення, оскільки транспортні засоби зареєстровані за іншою особою та перебувають в оренді.

Просить суд визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 15 грудня 2022 року серії АА №№00002743, 00002750.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики по нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00002743, в якій зафіксовано, що 21 жовтня 2022 року о 09 год. 07 хв. на автодорозі Н-3 «Житомир-Чернівці», 246 км + 654 м., автомобіль Iveco Eurotech 190E30, НОМЕР_1 , допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 28,5 % (3,278 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон. У зв`язку з чим, відповідальну особу власника транспортного засобу ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 грн. (а.с.37).

Також, 15 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики по нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00002750, в якій зафіксовано, що 21 жовтня 2022 року о 11 год. 21 хв. на автодорозі Н-10 248 + 935, у Чернівецькій області, автомобіль Iveco Eurotech 190E30, НОМЕР_1 , допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 25,7 % (2,966 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон. У зв`язку з чим, відповідальну особу власника транспортного засобу ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 грн. (а.с.41).

Примірники цих постанов позивач отримала поштою 29 грудня 2022 року, а тому, з врахуванням приписів ч.6 ст.120, ч.2 ст.286 КАС України, строк звернення до суду нею не пропущений, а її клопотання про поновлення такого строку є зайвим (а.с.39, 43).

Надаючи правову оцінку спірним постановам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вивчивши надані відповідачем докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявний склад правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Так з наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Iveco Eurotech 190E30, НОМЕР_1 , слідує, що за своїм типом є загальним вантажним загальним бортовим-тентованим (а.с.47).

З наданих технічних відомостей про відстань між вісями тягача та напівпричепа, що зафіксовані в оскаржуваних постановах, слідує, що тягач є двовісним з двома одинарні осями, а напівпричеп двовісний, але зі здвоєною віссю. Позивач доказів про інші технічні характеристики транспортних засобів не надала.

За правилами п.22.5 ПДР, в такому випадку максимальне навантаження на одинарну вісь становить 11,5 тон на автомобільних дорогах державного значення.

З чеків приладів «WIM 14, 14», «WIM 57, 057*002», які надані відповідачем, слідує, що навантаження на одинарну другу вісь тягача становила 17 593 кг (за постановою серії АА №00002743) та 17 222 кг (за постановою серії АА №00002750), що значено перевищує допустимий норматив у 11,5 тон.

Отже, автомобіль позивача перевищив встановлені у п.22.5 ПДР нормативи навантаження на одинарну вісь на дорогах державного значення.

Суд погоджується з доводами відповідача, що в оскаржуваній постанові розмір перевищення в кілограмах та відсотках зазначений з врахування 10% похибки приладу. Своїх пояснень чому такий спосіб розрахунку перевищення є невірним, або свого контррозрахунку, позивач суду не надав.

Суд відхиляє посилання позивача на відомості про масу транспортного засобу, які наведені в товарно-транспортній накладній, оскільки цей документ можливо скласти в односторонньому порядку зазначивши довільні показники маси. Натомість, сертифікований прилад відповідача вимірює об`єктивні дані і підстав сумніватися у них у суду не має. Крім того, у товарно-транспортній накладній зафіксована загальна маса транспортного засобу, а не навантаження на конкретну вісь.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що в оскаржуваних постановах не вказані певні реквізити, оскільки їх зміст повністю відповідає приписам ст.283 КУпАП, а саме містить:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Сумніви позивача про коректну роботу приладів для вимірювання маси транспортного засобу та навантаження на його осі нічим не підтверджуються та зводяться до його власних припущень, які об`єктивними доказами не підтверджуються.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що транспортні засоби передані в оренду ПП «ВІО», оскільки вказана особа, як того вимагає Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року №1145, не внесена до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, як належний користувач транспортним засобом, тобто, як відповідальна особа, згідно правил ст.14-3 КУпАП. Доказів протилежного позивач суду не надала.

У наданій позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що ПП «Віо» не є власником транспортного засобу (графа С.4 «Власність»), а саме свідоцтво видано для участі в міжнародному русі зі строком дії до 05 травня 2025 року. Тобто, це одноразове свідоцтво для здійснення поїздки за кордон, яке видане згідно п.51 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, яке не свідчить про зміну власника транспортного засобу, або внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортним засобом (а.с.47-48).

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.132- КУпАП, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Зважаючи на те, що суд відмовив у задоволенні позову, вжиті ухвалою від 10 січня 2023 року заходи забезпечення позову слід скасувати.

Керуючись ст.286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 15 грудня 2022 року серії АА №№00002743, 00002750 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2023 року у цій справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є Державна служба України з безпеки на транспорті, м. Київ, пр. Перемоги, 14, .

Повне судове рішення складено та підписано 06 лютого 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк