Справа № 580/6021/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року справа № 580/6021/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу? ? №580/6021/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

02.12.2022 вх. №37810/22 позивач ОСОБА_1 (представник позивача - адвокат Кучеренко О.М. згідно ордеру серії АО 1070769) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить (позовна заява в новій редакції від 27.12.2022 вх.40694/22):

- визнати протипраним та скасувати рішення від 22.09.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у перерахунку пенсії;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 31.12.2021 №ФР 43408 виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 Міністерства оборони України ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії на підставі довідки від 31.12.2021 №ФР 43408 виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 Міністерства оборони України.

28.12.2022 відкрите провадження у справі за? ? правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2021 №ФР 43408 про розмір грошового забезпечення. Відповідач рішенням від 22.09.2022 відмовив у перерахунку пенсії позивачу, де зазначив що відсутні законодавчі підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки. Зазначена відмова (на думку позивача) є протиправною, позаяк зі скасуванням пункту 1,2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, що набрало чинності 05.03.2019 згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідач позов не визнав, 11.01.2023 вх.1022/23 подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №704, проте з моменту здійснення перерахунку пенсії позивача збільшення розміру грошового забезпечення не відбувалось та постанови про перерахунок пенсій особам, що отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ на момент звернення позивача до суду Кабінет Міністрів України не ухвалював, тому підстави для проведення перерахунку пенсії позивача повторно відсутні.

Сторони надали до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Позивач стверджує, що з 05.03.2019 - з дати набрання сили рішенням у справі №826/3858/16 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262, право на перерахунок пенсії виникло саме з 01.04.2019 на підставі нової довідки, тому відмова є проявом протиправної бездіяльності відповідача.

Варто зазначити, що підвищення розміру пенсії не є тотожним підвищенню грошового забезпечення за рішенням КМУ. «Належною особі» пенсією у розумінні майнового права розуміється нарахована уповноваженим суб`єктом владних повноважень за матеріалами пенсійної справи на підставі закону, проте не виплачена сума, або у контексті легітимного очікування за не здійснений перерахунок з вини відповідача/іншого суб`єкта публічної адміністрації, що має бути доказаною, тоді йдеться про виплату без обмеження строком.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, розуміється у виявленні та дослідженні доказів судом за власною ініціативою.

Суд бере до уваги, що у справі № 580/2970/22 ЄДРСР 108319243 зазначається: Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019-дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, що діяла до зазначених змін. Алгоритм дій, що повинні вчинити органи у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1). Положеннями п. 23 Порядку №3-1 закріплено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. З урахуванням приписів ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсії військовослужбовцям можливий лише у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. У разі незгоди з довідкою для нарахування пенсії під час звільнення, особа не позбавлена права оскаржити її до суду.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, що передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку. Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

27.01.2023 вх. 3126/23 представник відповідача надіслав до суду докази отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивача, оновленої довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 31.12.2021 №ФР 43408.

Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є територіальним органом Пенсійного фонду України. Постановою Правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2 затверджені Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, де передбачено: Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Конституційний Суд України у справі від 02.11.2004 № 15-рп/2004 розтлумачив: верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, що за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Позивач не обгрунтовує коли дізнався про зміст судових рішень у справі № 826/3858/18 щодо дії нормативно-правового акта (п.1,2 Постанови КМУ №103) у часі у контексті обов`язків суб`єктів владних повноважень, починаючи з 01.04.2019, за відсутності оновленої довідки у матеріалах пенсійної справи здійснити перерахунок пенсії позивача. Єдиний державний реєстр судових рішень (ЄДРСР) -? ? це державна інформаційна система, що входить до складу Єдиної судової інформаційної системи і забезпечує збирання, облік (реєстрацію), накопичення, зберігання, захист, пошук та перегляд інформаційних ресурсів реєстру та їхніх образів. ЄДРСР забезпечує доступ громадян до судових рішень.

Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності. Конституційний Суд України зазначає: закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262) визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій, що провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії належать перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 51 "строки перерахунку призначених пенсій" Закону №2262 передбачено: перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина 2); перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (частина 3).

Суд встановив, що позивач отримує пенсію за вислугу років (посвідчення серія НОМЕР_2 від 13.08.1999).

ІНФОРМАЦІЯ_1 підготував на адресу позивача і Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідку від 31.12.2021 №ФР 43408 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, що отримана відповідачем 05.01.2022 вх. №220/8. Доказів реагування відповідача на форму і зміст отриманої від установи довідки матеріали справи не містять.

У додатках до позову позивачем не надано заяви з датою звернення про отримання довідки (довільної форми, встановленої форми), зміст такого звернення позивачем не окреслений.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1 передбачено, що заява разом із додатками до неї про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

14.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, де просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки від 31.12.2021 №ФР 43408 , відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивачу, де зазначив про відсутність підстав для перерахунку, позаяк після дати набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 законної сили, Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правового акту щодо умов, розміру та порядку проведення перерахунку пенсії, згідно з якими має відбуватися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262.

Відповідно до п.4.3 постанови Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідач не мотивував для позивача підстав розмежування: підвищення розміру складових грошового забезпечення, зміну розміру пенсії - підвищення пенсії через обчислення з підстав зміни розрахункових величин; підвищення пенсії за рахунок структури складових за оновленою довідкою, підвищення грошового забезпечення поліцейським з підстав нових видів грошового забезпечення у контексті дії у часі нормативно-правового акта за результатом розгляду справи №826/3858/18.

Суд встановив, що відповідач вважає: законодавчі підстави для перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 відсутні на підставі довідки на 05.03.2019 від 31.12.2021 №ФР 43408, проте таке твердження не свідчить про спростування твердження позивача про право на перерахунок у зв`язку із обов`язком відповідача реагувати на заяви (встановленої, належної, довільної форми), здійснення перевірки змісту отриманої довідки та сприяння позивачеві у реалізації прав особи під час звернення до суб`єкта публічної адміністрації, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача у контексті критеріїв частини 2 статті 2 КАС України щодо настання обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, позаяк позивач не був почутий, надавши довідку? ? за? ? посадою: штурман 266 пункту наведення авіації управління Центрального району ПВО (ВОС 0627003) із складовими: посадовий оклад - 4370, 00 грн, оклад за військовим званням (капітан) - 1270,00; надбавка за вислугу років 45% - 2538, 00; надбавка за особливості проходження служби 5,0% - 218,50; премія - 53,0% - 2316,10, усього 17 091, 44грн, за відсутності порівняння встановлених надбавок під час служби з огляду на відомості довідки для призначення пенсії та мотивів невідповідності заяви пенсіонера та/або реагування на отриману довідку від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2021 №ФР 43408 (лист від 31.12.2022 №6/8/5/ФР43408/3502) та/або зв`язку із датою призначення пенсії, позаяк таких доводів, мотивів, аргументів щодо відмови у перерахунку рішення від 22.09.2022 не містить.

Відповідно до пункту 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 3-1 (далі - Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, у порядку, установленому статтею 63 Закону №2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, що дають право на підвищення пенсії.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України. Аналогічний висновок сформований у постанові ВС від 10.10.2019 у справі 553/3619/16-а.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а підставою для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення, бо саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України, тому до отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Під час вирішення спору судом відповідно до частини 5 статті 242 та частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України враховано висновки Верховного Суду, що викладені у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової справи №160/8324/19 щодо відмови у підготовці та наданні до органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262, постанови Кабінету Міністрів України №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення обчислення та перерахунку пенсії (судове рішення залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020). У рішенні від 17.12.2019 у справі №160/8324/19 зазначено, що до компетенції Уряду належить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку 45. Зміни, внесені Постановою 103, зокрема до додатку 2 до Порядку 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними. З дня набрання законної сили (05.03.2019) рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, що діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, що повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 до Порядку № 45, не змінився. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, що набрала чинності 01.03.2018, якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Згідно з пунктом 2 Постановою №704 установлено додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункт 1 пункту 5 постанови №704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови №704).

Верховний Суд у пункті 40 у справі №160/8324/19 наголосив: до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії відповідача (ЄДРСР 86432492).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18, що набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними і нечинними пункти 1,2?Постанови? №103.

Відповідач не розмежував поняття «підвищення розміру/суми пенсії» за рахунок включення складових та права на підвищення грошового забезпечення за рішенням КМУ, не мотивував застосування строків згідно ст.51 Закону №2262 у спірних правовідносинах з позивачем.

Верховний Суд у справі № 552/3407/17 дійшов висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і у подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії».

У справі № 580/1972/22 ЄДРСР 106544891 (дата набрання законної сили: 29.09.2022) суд апеляційної інстанції зазначив: обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції правильно визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Застосовуючи строки у сфері пенсійного забезпечення, варто враховувати право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а (ЄДРСР 94345945) дійшла висновку щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, належать застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень про обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у справі №240/12017/19 зазначив (ЄДРСР 95946021), що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду ? ? залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу після звернення позивача ухилився від виконання обов`язків (триваюча протиправна бездіяльність, починаючи з дати звернення позивача) щодо врахування/мотивованого неврахування складових за довідкою від 31.12.2021 №ФР 43408 для перерахунку пенсії позивача суб`єктом публічної адміністрації, проте протиправної бездіяльності у невиплаті недонарахованої/неперерахованої пенсії позивачеві суд не встановив і у цій частині позовної вимоги належить відмовити.

Суд за наявними у матерілах справи доказами не встановив добросовісності дій відповідача щодо розгляду/причин не розгляду листа від 31.12.2021 №ФР 43408/3502 (направив ІНФОРМАЦІЯ_1) у контексті оцінки порушеного майнового права (очікувань) позивача перерахунку з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини - від моменту надходження оновленої довідки від 31.12.2021 №ФР 43408 до матеріалів пенсійної справи.

Оцінюючи доводи і докази щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачеві, за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що бездіяльність є частково протиправною з дня звернення позивача до відповідача з оновленою довідкою - коли зміст її не поставлений під сумнів, позаяк відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії без зазначення мотивів відмови за наявного судового рішення у справі №826/3858/18, складових довідки ІНФОРМАЦІЯ_1, наявної заяви позивача діяв протиправно - не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно/несправедливо, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без мотивів відмови здійснити перерахунок у контексті обов`язків належного врядування для надання можливості позивачеві моделювати власну поведінку щодо розуміння відсутності (чи наявності) права на перерахунок.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно ст.3 Закону України 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.15 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до постанови КМУ від 22.12.2014 № 28-2 «Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України» Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг (пп.14 п.4).

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнав протиправним індивідуальний акт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з підстав немотивованої відмови під час розгляду заяви-звернення позивача від 14.09.2022 щодо довідки від 31.12.2021 №ФР 43408? ? через не сприяння позивачеві у реалізації майнового права у сфері пенсійного забезпечення і розмежування підстав підвищення за законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, порядку, умов, зміни розміру пенсії, алгоритму перерахунку, тому позовні вимоги належить задовольнити частково, скасувавши рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 22.09.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 14.09.2022 з урахуванням відомостей у листі від 31.12.2021 №6/8/5/ФР43408/3502 ІНФОРМАЦІЯ_1 та висновків суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн (квитанція від 03.12.2022 №0906-6441-2801-1881), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн.

Оцінюючи підстави для розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, суд враховує надані позивачем докази: договір від 27.10.2021 №19867681 про надання правової допомоги, квитанцію від 09.11.2021 №0.0..1 у сумі 1700,00 грн та зазначає про таке.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, позивачем укладено договір про надання правової допомоги 27.10.2021 №19867681, згідно якого Адвокатське бюро «Кучеренко та Партнери», отримає плату за виконання обов`язків з надання юридичних послуг у сумі 3400,00 грн, проте у п. 3.2 розділу 3 «Гонорар та витрати» за Договором від 27.10.2021 зазначено «сторони погодили, що гонорар адвоката за послуги, що надаються адвокатами замовнику за предметом договору складає фіксовану ціну - 3900,00 грн». У п. 3.3 розділу 3 «Гонорар та витрати» Договору, зазначено «сторони погодили, що замовник погоджується сплатити адвокату авансовий платіж у розмірі 50 % визначеної пунктом 3.2 Договору».

Згідно квитанції від 09.11.2021 №0.0..1 сплачена сума 1700, 00 грн, де зазначено платник: ОСОБА_1 , отримувач: Кучеренко та Партнери адвокатське бюро, назва послуги та призначення платежу- юридичні послуги згідно договору від 27.10.2021 №19867681, проте пункт договору і у якій справі не зазначено.

Згідно статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката належать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або належить сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що належить сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналіз норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати належать компенсації стороні, що не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

Під час вирішення судом питання розподілу витрат на правову допомогу, суд враховує відповідність наданої допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/7375/18 (ЄДРСР 85645427).

У висновках Європейського суду з прав людини, що викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інші проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, у справі East/West Alliance Limited проти України та Ботацці проти Італії (заява № 34884/97, п. 30), оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, розмір - обґрунтованим.

У справі № 821/1594/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу, в якій таку допомогу надано.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина 1 статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності (підпункт 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Верховний Суд у справі № 826/8107/16 наголосив, що з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218.

Верховний Суд у справі № 910/13071/19 наголосив що, виходячи із системного аналізу частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеній сумі, адже має бути доведеною, документально обґрунтованою та відповідати критерію розумної необхідності витрат (Верховний Суд у справі № 201/14495/16-ц).

Матеріали справи не містять надання доказів публічної звітності та/або ведення Книги обліку доходів та витрат та/або витягу з цієї книги обліку щодо фіксації/відображення у звітності/декларування отриманих доходів від позивача ОСОБА_1 у сумі 3900,00 грн чи/або як зазначено в розрахунку позовної заяви 3,400 грн.

Верховний Суд у справі № 810/2823/17 (ЄДРСР 73874364) зауважив, що надані Суду неналежні документи унеможливлюють вирішення питання про відшкодування витрат на користь позивача з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу: вбачається доцільним доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 № 481 Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення , зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218.

Відповідно до пунктів 19, 20 розділу І Закону України від 14.07.2020 № 786-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб підприємців», пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375 наказом МФУ від 13.05.2021 № 261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.2021 за № 865/36487 затверджено типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність; Порядок ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Пунктом 2 наказу МФУ від 13.05.2021 № 261 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218.

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести облік доходів і витрат (у разі ведення обліку доходів і витрат в електронній формі засобами електронного кабінету самозайнята особа зобов`язана отримати кваліфікований сертифікат відкритого ключа). Матеріали справи не містять доказів відображення суми доходу, отриманого від здійснення незалежної професійної діяльності, зокрема, коштів, що надійшли на поточний рахунок, у касу платника податків та/або отримано готівкою (записи ведуться в хронологічному порядку) та /або доведення позивачем (представником позивача - адвокатом) доказами відображення в обліку доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності.

До позовної заяви у справі, а також під час розгляду справи представником позивача не надано доказів з публічної звітності адвоката про отриманий дохід у заявленому розмірі.

Суд враховує висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 15.09.2020 у справі №460/37/19 відповідно до яких витрати на правничу допомогу належать відшкодуванню у обсязі пропорційному частині задоволених позовних вимог.

Підсумовуючи оцінені докази і доводи, зважуючи співмірність заявленого розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, а також їх обгрунтованість та пропорційність за відсутності позиції відповідача, надавши оцінку критеріям нескладності справи, суд зазначає, що предмет даного спору не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт з надання правничої допомоги, у зв`язку із чим, виходячи із критеріїв співмірності, обгрунтованості та пропорційності без повідомлення про спосіб захисту за наявного індивідуального акта, а також часткового задоволення позову без надання доказів відображення адвокатом доходів у публічній звітності, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до частини задоволених вимог, визнавши обгрунтованою суму 350 грн (від суми 1700,00 - 1/2, згідно квитанції від 09.11.202? ? через відсутність доказів обліку та відображення доходів адвокатом) та з якості обраного способу захисту - 500 грн з урахуванням оцінки судом індивідуального акта у спірних правовідносинах.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 22.09.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву від 14.09.2022 ОСОБА_1 щодо довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 31.12.2021 №ФР 43408? ? з урахуванням висновків мотивувальної частини рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп та на правничу допомогу у сумі 350 (триста п`тдесят) грн? 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул.Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ].

Судове рішення складене 30.01.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА