Справа № 320/10998/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Аліменка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року (повний текст складено 23 грудня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача в рахунок погашення податкового боргу 180206,30 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач порушив процедуру направлення податкової вимоги, а податкова заборгованість належить ФОП ОСОБА_1 , в той час, як позов пред`явлено до фізичної особи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що на момент подання позову ОСОБА_1 не був суб`єктом господарювання, оскільки з 01.10.2020 знятий з обліку, а направлена позивачу податкова вимога не була ним оскаржена.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з наявністю у позивача податкової заборгованості з єдиного податку, 10.05.2018 податковим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» №130237-52, відповідно до якої станом на 09.05.2018 загальна сума податкового боргу становить 2914,32 грн. Зазначена податкова вимога була направлена на адресу відповідача, однак конверт повернувся неврученим із довідкою ВПЗ про причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.12-14).

10.09.2018 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 3513,80 грн, яке було направлене на адресу відповідача, однак конверт повернувся неврученим із довідкою ВПЗ про причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.18, 20-21).

25.08.2020 ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2019 рік, в якій самостійно визначив суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 163100,77 грн та військового збору в сумі 13591,73 грн (а.с.15-17).

У зв`язку з наявністю у відповідача несплаченої суми боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про наявність передбачених законодавством підстав для стягнення суми податкового боргу.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом, в обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Київській області посилається на наявність у відповідача податкової заборгованості на суму 180206,30 грн.

З наявних в матеріалах справи витягів з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 вбачається, що станом на 29.09.2020 у відповідача наявна заборгованість з військового збору на суму 13591,73 грн, з податку на доходи фізичних осіб на суму 163100,77 грн, які були ним самостійно визначені у декларації, а також заборгованість зі сплати штрафних санкції в розмірі 3513,80 грн за несвоєчасну сплату єдиного податку, відповідно до податкового повідомлення-рішення від 10.09.2018 № (а.с.22-34).

Вказана заборгованість також підтверджується довідками ГУ ДПС у Київській області (а.с.6-7).

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

Підпунктом 14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу норми п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналогічні положення містить Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 (далі - Порядок №610), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 24.07.2017 за №902/30770, відповідно до п.1 р.VI якого податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі.

Таким чином, виключно якщо в разі зміни податкового боргу не відбулось повного погашення заборгованості, нова податкова вимога не надсилається.

В той же час, якщо сума податкового боргу була погашена платником податків, то попередня податкова вимога вважається відкликаною.

Таким чином, у разі переривання періоду податкової заборгованості в результаті сплати платником податкового боргу або внаслідок його стягнення контролюючим органом, при подальшому формування нової заборгованості зі сплати податкових платежів, контролюючим орган зобов`язаний сформувати нову податкову вимогу та направити її на адресу платника податків.

При цьому, нормами п.95.1 і 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач 14.09.2018 надіслав відповідачу податкову вимогу від 10.05.2018 №130237-52, однак конверт повернувся неврученим з довідкою ВПЗ Ф.20 від 18.10.2018 із відміткою про підстави невручення - за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.13-14).

З даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 вбачається, що з моменту формування на направлення позивачем податкової вимоги до моменту подання даного позову, за відповідачем безперервно обліковувалась податкова заборгованість (а.с.22-34).

Таким чином, з огляду на наявність у відповідача податкового боргу та дотримання позивачем процедури, що передує зверненню до суду про стягнення такого податкового боргу, позовні вимоги є обґрунтовані та суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів зазначає, що направлення позивачем податкової вимоги від 10.05.2018 №130237-52 лише 14.09.2018 в жодному разі не свідчить про неправомірність такої вимоги та не звільняє платника податків від законодавчого обов`язку сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.

Будь-якої інформації про оскарження відповідачем податкової вимоги від 10.05.2018 №130237-52 матеріали справи не містять, а тому така вимога вважається врученою 18.10.2018, в силу положень абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України.

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи реєстраційних даних платника податків, 30.09.2020 проведено державну реєстрацію припинення суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 та з 01.10.2020 його знято з обліку як платника податків (а.с.9-11).

Таким чином, відповідачем за позовом про стягнення податкової заборгованості вірно визначено фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах від 17.12.2018 у справі №810/1726/16 та від 26.03.2020 у справі №803/979/16, оскільки в зазначених справах досліджувалось саме правомірність прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, в той час, як в даній справі спір стосується стягнення узгодженої суми податкових зобов`язань, що набіли статусу податкового боргу. Таким чином, наведені у вказаних постановах Верховного Суду висновки не є релевантними до обставин даної справи.

Завданням адміністративного суду при розгляді питань щодо стягнення податкового богу є здійснення судового контролю за правомірністю дій суб`єкта владних повноважень при реалізації ним своєї компетенції. Перевірці судом, окрім факту узгодженості податкового зобов`язання, підлягають обставини, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема в частині дати та підстав виникнення податкового боргу, дотримання контролюючим органом строків звернення з позовом, встановлення факту сплати такої заборгованості в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, безперервність заборгованості з моменту направлення податкової вимоги тощо.

Верховний Суд неодноразово досліджував питання меж дослідження судом обставин при розгляді справ про стягнення податкового боргу і дійшов висновку, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, тому не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 31.08.2018 у справі №826/14195/16, від 12.12.2019 у справі №500/960/19, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 які підлягають врахуванню судом при вирішенні даного спору.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 02 лютого 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

В.О.Аліменко