Справа № 120/7035/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 р. Справа № 120/7035/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

01.09.2022 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мельник Т.П. № 69460801 від 10.08.2022 про арешт грошових коштів на рахунках боржника, відкритих в АТ "Райффайзен Банк Аваль", у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 249183,28 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мельник Т.П. № 69460801 від 10.08.2022 про арешт грошових коштів на рахунках боржника, відкритих в АТ "Універсал Банк", у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 249183,28 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Калинчука С.І. № 69460801 від 16.08.2022 про арешт майна (транспортних засобів) боржника.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.03.2022 в зоні митного контролю пункту пропуску "Могилів-Подільський Отач" при виїзді за межі митної території України було здійснено догляд транспортного засобу "Mitsubishi Lancer", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача та виявлено незадекларовані грошові кошти в сумі 424 464,00 доларів США та 950,00 євро. У зв`язку з цим посадовими особами Вінницької митниці складено протокол № 0089/401000/22 від 16.03.2022 про порушення митних правил, а вказані грошові кошти вилучено та поміщено на рахунки в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2022 у справі № 127/6551/22 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 12 449 164,10 грн та конфіскацією в дохід держави вилучених коштів, які знаходяться на рахунках в АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13.07.2022 вищезазначену постанову Вінницького міського суду Вінницької області змінено в частині накладення адміністративного стягнення та накладено на позивача ОСОБА_1 штрафу у розмірі 2 489 832,82 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Конфісковані в дохід держави та вилучені 16.03.2022 згідно з протоколом про порушення митних правил № 0089/401000/22 кошти в сумі 424 464,00 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 12 417 651,90 грн, та 950,00 євро, що згідно з курсом НБУ становить 31 512,165 грн, які знаходяться на рахунках в АТ "Райффайзен Банк Аваль", вирішено повернути позивачу. В іншій частині постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2022 залишено без змін.

Позивач зазначає, що після ухвалення апеляційним судом вищезазначеного рішення він мав намір добровільно сплатити накладений на нього штраф, але тривалий час не міг дізнатися про реквізити рахунків для його сплати. 05.08.2022 позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з офіційною заявою, в якій просив повідомити реквізити рахунку для сплати штрафу, накладеного за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отримавши інформацію про такий рахунок, 08.08.2022 позивач сплатив штраф у повному обсязі через банківську установу, про що повідомив листами суди першої та апеляційної інстанцій.

Втім, як стало відомо позивачу, постановою державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Жовмір А.І. від 20.07.2022 було відкрито виконавче провадження № 69460801 з виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 13.07.2022 у справі № 127/6551/22, а постановою від 20.07.2022 це виконавче провадження прийняв до виконання заступник начальника Управління начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Калинчук С.І.

Крім того, у зв`язку з відсутністю документів щодо підтвердження сплати боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, 10.08.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мельник Т.П. у виконавчому провадженні № 69460801 винесено постанови про арешт грошових коштів позивача, які розміщені на рахунках в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Універсал Банк", в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 249183,28 грн. Також постановою заступника начальника Управління начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Калинчука С.І. № 69460801 від 16.08.2022 накладено арешт на майно позивача, а саме на транспортні засоби марки: 1) "Renault", реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 ; 2) "KIA", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 .

Позивач не погоджується з вищевказаними постановами про накладення арешту на майно та грошові кошти боржника, вважає їх протиправними і такими, що були прийняті відповідачем в межах незаконно відкритого виконавчого провадження, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 06.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме: 1) подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, або ж надання суду додаткових доказів, які підтверджують факт дотримання позивачем строку звернення до суду у цій справі; 2) надання доказів доплати судового збору в розмірі 10 420,20 грн.

14.09.2022 до суду надійшла заява позивача, до якої долучено докази доплати судового збору у розмірі 10 420,20 грн та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 16.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Справу призначено до розгляду по суті на 28.09.2022. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також клопотання позивача про витребування у відповідача для огляду в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження № 69460801.

23.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та зазначає, що доводи позивача на підтримку заявлених позовних вимог охоплюються тими обґрунтуваннями, які наведені позивачем при оскарженні до суду в межах адміністративної справи № 120/6398/22 постанов державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69460801, про стягнення виконавчого збору та про визначення розміру мінімальних витрат, а також постанови начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Калинчука С.І. від 20.07.2022 про прийняття виконавчого провадження № 69460801 до виконання.

Разом з тим, як вважає відповідач, у цій справі позивач жодним чином не пояснює, які саме норми закону були порушені при винесенні оскаржуваних постанов про арешт коштів і майна боржника та в чому саме полягає їх протиправний характер.

Відповідач звертає увагу, що вказані постанови приймалися у чинному виконавчому провадженні і державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для примусового виконання рішень, а також неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, відповідач заперечує твердження позивача про відсутність у заступника начальника Відділу Мельник Т.П. повноважень щодо винесення оскаржуваних постанови та зазначає, що в період з 1 до 15 серпня 2022 року заступник начальника Управління начальник Відділу Калинчук С.І. перебував у відпустці, у зв`язку з чим матеріали виконавчого провадження в порядку взаємозаміщення були передані для виконання особі, яка виконувала повноваження начальника Відділу, а саме заступнику Мельник Т.П.

Відповідач вважає свої рішення та дії правомірними, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

27.09.2022 до суду надійшла відповідь позивача на відзив. Однак в силу положень ч. 2 ст. 159 та ч. 1 ст. 269 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Тому під час ухвалення рішення у справі суд не приймає до розгляду та враховує відповідь на відзив, оскільки це не відповідатиме вимогам процесуального закону та буде порушувати принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

В судовому засіданні від 28.09.2022 позивач позов підтримав та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві.

Представник відповідача у вказаному судовому засіданні позов заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні.

Ухвалою суду від 28.09.2022 на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 120/6398/22 за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов.

Як було встановлено судом з власної ініціативи, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022 залишено без змін рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі № 120/6398/22.

Відтак ухвалою суду від 27.01.2023 провадження у цій справі поновлено зі стадії, на якій його було зупинено. Судове засідання для розгляду справи призначено на 02.02.2023.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, сторони у зазначене судове засідання не з`явилися.

Разом з тим 02.02.2023 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Норми аналогічного змісту містяться у ч. 3 ст. 268 КАС України.

Також відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене і враховуючи, що належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з`явився, а відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності сторін та за наявними у справі матеріалами.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені учасниками доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд при вирішенні спору керується такими мотивами.

Предметом оскарження у цій справі є дві постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 10.08.2022 про арешт грошових коштів на рахунках позивача в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Універсал Банк" у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 249183,28 грн, а також постанова відповідача від 16.08.2022 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на належні позивачу транспортні засоби.

Усі вказані вище постанови були винесені в межах виконавчого провадження № 69460801, що було відкрите постановою Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Жовмір А.І. та у подальшому передане для примусового виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Водночас ключові доводи позивача щодо незаконності постанов відповідача про накладення арешту на грошові кошти та майно боржника у виконавчому провадженні № 69460801 зводяться до того, що таке виконавче провадження було відкрите без законних підстав та до закінчення встановленого законом строку для добровільного виконання постанови суду про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення.

Свої твердження щодо незаконності відкриття виконавчого провадження позивач підсилює доводами про те, що він добровільно сплатив накладений на нього штраф невідкладно після того, як йому було стало відомо про реквізити для сплати штрафу. Заразом позивач звертає увагу на те, що у постанові Вінницького апеляційного суду від 13.07.2022 були відсутні ті відомості, зокрема щодо реквізитів рахунку стягувача, які б давали йому можливість самостійно сплатити штраф. Також позивач вважає, що Вінницька митниця не мала повноважень щодо пред`явлення вказаної постанови апеляційного суду до примусового виконання, оскільки у даному випадку не є стягувачем.

Отже, якщо узагальнити, то обґрунтування позивача на підтримку заявлених у цій справі позовних вимог полягають в тому, що виконавче провадження було відкрите неправомірно, а тому неправомірними є усі інші рішення органу державної виконавчої служби, прийнятті у зв`язку з виконанням такого виконавчого провадження, в тому числі постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника, які оскаржуються у цій адміністративній справі.

Разом з тим, як встановлено судом під час розгляду цієї справи, в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/6398/22 за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними та скасування постанов.

У вказаній справі позивач оскаржував постанови ДВС:

1) від 20.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69460801;

2) від 20.07.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69460801;

3) від 20.07.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 69460801;

4) від 20.07.2022 про прийняття виконавчого провадження № 69460801 до виконання (якою заступник начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Калинчук С.І. прийняв до виконання виконавче провадження № 69460801, яке перебувало на виконанні у Третьому відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Таким чином, питання щодо правомірності відкриття виконавчого провадження № 69460801 та його передачі відповідачу було предметом розгляду в іншій адміністративній справі за № 120/6398/22, в межах розгляду якої надано оцінку постановам органу державної виконавчої служби (про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, про передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого), які передували прийняттю тих постанов, що є предметом оскарження у даній справі (про накладення арешту на грошові кошти та майно боржника).

При цьому важливо зауважити, що позивач пов`язує незаконність оскаржуваних постанов у цій справі насамперед із незаконністю попередніх рішень органу державної виконавчої влади, яким надавалася оцінка у іншій адміністративній справі.

Таким чином, визначальне для цієї справи питання було предметом судового розгляду у справі за № 120/6398/22.

Саме тому провадження у цій справі зупинялося судом до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі і сторони погодилися з такою необхідністю, оскільки не оскаржили ухвалу суду від 28.09.2022 про зупинення провадження в адміністративній справі.

Водночас, як встановлено судом, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі № 120/6398/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Вказане судове рішення залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022, а отже, набрало законної сили.

В силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, з урахуванням рішення суду у справі № 120/6398/22 та доказів, зібраних під час розгляду цієї справи, суд вважає доведеним, що виконавче провадження № 69460801 було правомірне відкрите 20.07.2022 державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та у подальшому правомірно передане для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) і прийняте до провадженя начальником цього Відділу Калинчуком С.І.

Крім того, суд вважає доведеним, що з боржника у вказаному виконавчому провадженні, тобто з позивача, правомірно стягнуто виконавчий збір та мінімальні витрати виконавчого провадження у загальному розмірі 249 183,28 грн.

Щодо оскаржуваних постанов відповідача про накладення арешту на грошові кошти та майно боржника (позивача), то суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як постанови судів у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Водночас заходами примусового виконання рішення у виконавчому провадженні є, зокрема:

- звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404-VIII).;

- заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем (п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404-VIII).

Положеннями пунктів 1, 6, 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404 передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

А в силу приписів ч. 3 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом встановлено, що після отримання інформації про рахунки боржника (позивача), відкриті в установах банку, а також про належні боржнику (позивачу) на праві власності транспортні засоби, відповідач постановами від 10.08.2022 наклав арешт на грошові на рахунках боржника (позивача) в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Універсал Банк" в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 249183,28 грн, а постановою від 16.08.2022 арештував майно (транспортні засоби) боржника (позивача), а саме автомобілі макри "Renault", реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , та марки "KIA", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 .

Позивач хоч і не погоджується з вказаними постановами, однак не наводить жодних обґрунтувань щодо їх незаконності чи протиправності.

У свою чергу суд, оцінивши правомірність таких рішень органом державної виконавчої служби, не вбачає підстав вважати, що вони були прийняті без дотримання вищезазначених норм закону або з перевищенням державним виконавцем своїх повноважень.

При цьому суд зазначає, що сам факт сплати позивачем накладеного на нього стягнення не впливає на правомірність оскаржуваних постанов, оскільки такі постанови винесені відповідачем з метою забезпечення виконавчий рішень про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 249 183,28 грн.

Позивач також ставить під сумнів правомірність передачі матеріалів виконавчого провадження від заступника начальника Управління начальника Відділу Калинчука С.І до заступника начальника Відділу Мельник Т.П. і навпаки, звертаючи уваги на те, що 20.07.2022 матеріали виконавчого провадження № 69460801 були прийнятті до провадження Калинчуком С.І., тоді як постанови від 10.08.2022 про накладення арешту на кошти боржника у банку приймалися ОСОБА_2 . Водночас постанова від 16.08.2022 про арешт майна (автомобілів) боржника знову виносилася ОСОБА_3 .

Втім, наведені твердження позивача повністю спростовані відповідачем під час розгляду справи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 2 червня 2016 року № 1403-VII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.

Згідно із ст. 7 Закону № 1403-VII державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Наданими суду документами підтверджується, що заступник начальника Відділу на період відсутності заступника начальника Управління начальника Відділу виконує його обов`язки.

В період з 1 до 15 серпня 2022 року заступник начальника Управління начальник Відділу Калинчук С.І. перебував у відпустці, у зв`язку з чим в цей час його виконувала заступник начальника Відділу Мельник Т.П.

Щодо порядку передачі виконавчих проваджень на час відсутності державного виконавця, то такий порядок регламентується Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5.

Відповідно до пунктів 13, 14, 15 розділу III вказаного Положення у разі відсутності керівника органу державної виконавчої служби автоматичний розподіл виконавчих документів на особу, яка виконує його обов`язки, здійснюється за низьким або нульовим коефіцієнтом.

Рішення про взаємозамінність державних виконавців приймає керівник органу державної виконавчої служби та вносить таку інформацію до Системи.

У разі внесення до Системи інформації про заплановану відсутність державного виконавця в останній робочий день такий державний виконавець передає незавершені виконавчі провадження іншому державному виконавцю відповідно до взаємозамінності, про що Системою формується акт.

Виконавчі провадження повертаються державному виконавцю, на виконанні якого вони перебували згідно з автоматичним розподілом, у день фактичного виходу його на роботу, про що Системою формується акт.

Розпорядженням заступника начальника Управління начальника Відділу Калинчука С.І. від 04.01.2022 за № 7 "Про взаємозаміщення працівників відділу" затверджено порядок взаємозаміщення працівників Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на період перебування у відпустці, лікарняному, службовому відрядженні, де, зокрема, зазначено про взаємозаміщення Калинчука С.І. та Мельник Т.П.

Крім того, відповідно до доручення заступника начальника Управління начальника Відділу Калинчука С.І. від 04.01.2022 № 11 "Про передачу виконавчого провадження відповідно до пукнту18 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження" доручено передавати державним виконавцям відділу виконавчі провадження від одного державного виконавця до іншого в межах відділу у випадках, передбачених пунктами 15, 16 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, в порядку взаємозаміщення працівників відділу, визначеного письмовим розпорядженням керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

На виконання пункту 14 розділу III Положення та на підставі вищезазначеного розпорядження заступником начальника Управління начальником Відділу Калинчуком С.І. було внесено інформацію про взаємозамінність державних виконавців до Системи.

Відтак виконавче провадження № 69460801 Системою автоматично передано 01.08.2022 заступнику начальника Відділу Мельник Т.П., а після виходу з відпустки заступника начальника Управління начальнику Відділу Калинчука С.І. передане йому назад у перший робочий день, про що Системою сформовано відповідні акти.

З огляду на викладене, беручи до уваги рішення суду у справі № 120/6398/22 і зважаючи на те, що доводи позивача під час розгляду цієї справи не підтвердилися або спростовані належними й допустимими доказами, суд доходить висновку, що оскаржувані постанови про накладення арешту на грошові кошти та майно боржника була прийняті відповідачем на підставах, у спосіб та в порядку, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Перевіривши обґрунтованість доводів учасників судового процесу, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову КНП Андросова О.В. належить відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України, якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ));

2) відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036).

Повне судове рішення складено 02.02.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович