Справа № 500/4231/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/4231/22

27 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої Подлісної І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року позов задоволено повністю. Зобов`язано ГУ ДПС у Тернопільській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Адемн" з Переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податків. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 коп.

26 січня 2023 року представником позивача подано до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області та у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України, надано докази на підтвердження витрат позивача, пов`язаних з розглядом судом даної справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ознайомившись з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що її розгляд не потребує отримання додаткових пояснень від заявника (представника позивача) та додаткових доказів.

Отож, у зв`язку з відсутністю необхідності заслухати пояснення представника позивача та отримати від нього додаткові докази для вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, із врахуванням достатності доказів для розгляду даної заяви, вказана заява розглянута судом без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України ).

За визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, в силу приписів ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 01.11.2022 між адвокатським бюро "Руслана Гураля" в особі керуючого бюро Гураля Р.В. та ТОВ "Адемн" було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до Договору, правова допомога, що надається адвокатом Клієнту за цим Договором, включає представництво Клієнта у правовідносинах із ГУ ДПС у Тернопільській області, зокрема, але не виключно, з питань оскарження рішень, пов`язаних із класифікацією товарів, а також консультування Клієнта.

Як видно із матеріалів справи, на підтвердження заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. представником Позивача, адвокатом Гураль Р.В., надано платіжне доручення №6128 від 26.12.2022, звіт про надану правничу допомогу від 23.01.2023.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини шоста-сьома статті 134 КАС).

Тобто, КАС передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі №9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) тощо.

Розглянувши заяву, суд прийшов до висновку, що такий розмір не відповідає вимогам співмірності, наведені у частині п`ятій статті 134 КАС. Крім того, визначена вартість наданих адвокатом послуг не відповідає середньо ринковим цінам на аналогічні послуги та критерію розумності.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналізуючи наведені вище висновки та встановлені по суті обставини справи, виходячи з принципу розумності, справедливості, неминучості та обґрунтованості таких витрат, суд дійшов висновку, що заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. зважаючи на рівень складності цієї справи є необґрунтованим та не вимагав значного обсягу правничої допомоги, а визначення розміру оплати в детальному описі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором, є очевидно, занадто завищеним та невиправданим.

Відтак, вказані судові витрати підлягають зменшенню до 6000 грн.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 6000,00 (шість тисяч) грн.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2023 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.