Справа № 400/8481/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2023 р. справа № 400/8481/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_3 ,

провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі - відповідач або Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2020 році в зв`язку з порушенням стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, загострення хронічного захворювання на вірусний гепатит В;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю між виплаченою матеріальною допомогою (один оклад за військовим званням) і матеріальною допомогою в розмірі щомісячного грошового забезпечення в сумі 5 153,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно зменшено розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік до 6 298,46 грн. Відповідачем безпiдставно не був розглянутий рапорт, поданий у зв`язку із загостренням хронічних захворювань, в тому числi на вірусний гепатит В, відтак виплату здійснено не в повному обсязі. Позивач вказує, що така матеріальна допомога повинна бути виплачена в розмірі місячного грошового забезпечення, яке згідно картки грошового забезпечення складає 11 451,75 грн.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та зазначив, що вони є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається військовослужбовцям у разі наявності виділених державою коштів у відповідності до наявного фонду грошового забезпечення.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій не погоджується з висновками відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву.

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 24.06.2022 року суд зупинив провадження у справі до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Ухвалою від 24.10.2022 року суд прийняв справу № 400/8481/21 до свого провадження.

Ухвалою від 02.02.2023 року суд поновив провадження у справі № 400/8481/21 та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 КАС України без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач з 19.10.2017 року є військовослужбовцем Національної гвардії України та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, у травні 2020 року позивач подав рапорт про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2020 році в зв`язку із захворюванням на вітряну віспу.

У вересні 2020 року позивач подав рапорт про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2020 році в зв`язку із загостренням хронічного захворювання на вірусний гепатит В.

21.12.2020 року позивачу виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2020 році в сумі 6 298,46 грн.

17.04.2021 року позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив виплатити частину ненарахованої матерiальної допомоги за 2020 piк у зв`язку із загостренням хронічного захворювання на вірусний гепатит В.

Листом від 05.05.2021 року № 3/39/11/1-968 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомила позивача, що його рапорти за 2020 та 2021 роки розглянуто та нa пiдставi затвердженого фонду грошового забезпечення для виплат матерiальної допомоги для вирiшення соціально-побутових питань, який надiйшов iз державного бюджету України, комісією було прийнято рiшення, щодо виплати позивачу матерiальної допомоги для вирiшення соцiально-побутових питань у 2020 poці в cyмi 6 298,46 грн. Також відповідач звернув увагу позивача, що в зв`язку iз неналежним фінансуванням військової частини, ряд вiйськовослужбовцiв вiйськової частини взагалi не отримали матеріальної допомоги для вирiшення соцiально-побутових питань. Рапорт щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік буде розглянуто комісією та у разi належного затвердженого фонду грошового забезпечення для виплат матерiальної допомоги, будуть проведенi вiдповiднi розрахунки.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови № 704, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року № 200, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 року № 405/31857, відповідно до Постанови № 704, була затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (надалі - Інструкція № 200).

Згідно пунктів 1, 2 розділу XX Інструкції № 200, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини надається в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством України на день звернення.

Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.

Матеріальна допомога надається на підставі рапорту в кожному конкретному випадку.

Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансового підрозділу для виплати матеріальної допомоги. Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.

З аналізу викладених норм, суд приходить до висновку, що надання військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом командира Військової частини НОМЕР_1 , яке він може застосовувати при певних обставинах, у встановленому порядку, а не обов`язком.

Тобто, надання допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу не є обов`язковою виплатою.

Таким чином, повноваження щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є дискреційними повноваженнями відповідача, які регулюються вимогами Інструкції № 200.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

У випадку реалізації свого права на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань стосовно конкретного військовослужбовця, командир Військової частини НОМЕР_1 приймає рішення, яке реалізовує в наказі по військовій частині на підставі рішення комісії, яке затверджує командир військової частини. Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати.

При вирішенні даної справи суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2020 року у справі № 810/3476/16: " ... Отже, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка виплачується виключно за наявності коштів."
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2020 році звертався до відповідача із рапортами про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із хворобою, зокрема до рапорту від вересня 2020 року додано свідоцтво про хворобу № 375 від 02.08.2018 року та медичну довідку від 27.08.2020 року.

Відповідно до копії протоколу засідання комісії щодо вирішення питань по виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 (надалі - Комісія) № 10/1 від 16.12.2020 року, на її розгляд було подано рапорти військовослужбовців за лютий-грудень 2020 року.

Як вбачається з протоколу, фонд грошового забезпечення по кошторису по КЕКВ 2112 затверджений в сумі 114 425 729 грн., що дає можливість виплатити матеріальну допомогу на суму 453 594,30 грн.

Комісією на підставі Постанови № 704, Інструкції № 200 та за наслідками розгляду наданих рапортів було прийнято рішення про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, зокрема позивачу в сумі 6 298,46 грн.

Фактично, позивач не погоджується з сумою 6 298,46 грн. виплаченої матеріальної допомоги та вважає, що має право на допомогу, що дорівнює його місячному грошовому забезпеченню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем додержано вимоги законодавства щодо вирішення питання про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу в 2020 році, яке виносилось на розгляд Комісії.

Невиплата позивачу такої допомоги саме в розмірі 11 451,75 грн., що дорівнює його місячному грошовому забезпеченню, за результатами розгляду вказаного питання не може бути порушенням прав позивача на отримання такої допомоги, оскільки, як зазначено вище, виплата допомоги передбачена у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення військовослужбовця, виплата допомоги є правом Військової частини НОМЕР_1 , а не обов`язком, з урахуванням конкретних обставин та випадків військовослужбовців та у межах асигнувань.

Таким чином, позовні вимоги про виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі щомісячного грошового забезпечення за 2020 рік є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз