Справа № 461/4776/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 461/4776/22 пров. № А/857/16827/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т. І.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2022 року, ухвалене головуючою суддею Зубачик Н. Б. у м. Львові, за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

13.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі Відділ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. про закінчення виконавчого провадження №62604490 від 02.09.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку призначеної йому пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням приписів статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2022 позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу Тарабан О. О. про закінчення виконавчого провадження №62604490 від 02.09.2022. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Відділу на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 62604490 від 02.09.2022 є правомірною та прийнята після вжиття усіх можливих і необхідних заходів примусового характеру, спрямованих на виконання судового рішення, а саме накладено штрафи на боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та скеровано на адресу Головного управління Національної поліції у Львівській області подання (повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками злочину, передбаченого статтею 383 Кримінального кодексу України. Зазначає, що рішення суду боржником не виконано і його неможливо виконати без участі боржника, що в силу вимог частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник скаржника та третьої особи підтримали апеляційну скаргу; позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена у виконавчому провадженні №62604490 з виконання виконавчого листа №461/453/16-а, виданого 17.03.2020 Галицьким районним судом міста Львова, щодо виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №461/453/16-а, якою визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми індексації грошового забезпечення, що відображена у довідці Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. №1089 від 04.03.2016 та дії щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Львівської обл. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з дати призначення пенсії - 31.12.2014 з урахуванням: суми індексації грошового забезпечення, що відображена у довідці Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл. № 1089 від 04.03.2016; індексації суми пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також провести виплату недоотриманих коштів у зв`язку з проведеними перерахунками з урахуванням виплачених сум пенсії.

Оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження № 62604490 винесена 02.09.22 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 62604490 винесена передчасно й за відсутності реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, тобто підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

Апеляційний суд вважає, що, вирішуючи даний спір, Галицький районний суд міста Львова порушив норми процесуального права, оскільки відкрив провадження і розглянув справу з порушенням правил предметної юрисдикції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Правила визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ передбачені главою 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України).

Зокрема, критерії розмежування судової юрисдикції адміністративних судів за предметом спору встановлює стаття 20 КАС України, якою передбачено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевому загальному суду як адміністративному.

Так, у частині першій статті 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Частиною 2 статті 20 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі спори, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, системний аналіз статті 20 КАС України, надає підстави для висновку, що цієї правовою нормою імперативно встановлено чіткий і вичерпний перелік адміністративних справ, які належать до компетенції місцевих загальних судів як адміністративних.

Загальне правило, яке встановлене цією статтею, полягає в тому, що предметна підсудність адміністративних справ не може бути змінена стороною адміністративного спору.

Оскільки підсудність означає розмежування на рівні законодавства компетенції між окремими ланками системи адміністративних судів, а також між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення адміністративних справ, слід мати на увазі, що саме предметна підсудність є первинним критерієм визначення адміністративної юрисдикції, а тому має вирішальне значення при прийнятті справи до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір є спором між фізичною особою і органом державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у адміністративній справі з приводу перерахунку пенсії особі, яка перебувала на публічній службі.

Галицький районний суд міста Львова як місцевий адміністративний суд відкрив провадження і розглянув справу.

Натомість, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 20 КАС України до компетенції місцевого суду як адміністративного належать лише адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання ним рішень судів у адміністративних справах з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності; щодо виконання державним виконавцем рішень судів у адміністративних справах, пов`язаних з виборчим процесом або процесом референдуму та щодо виконання державним виконавцем рішень судів у адміністративних справах, пов`язаних з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України.

Таким чином, статтею 20 КАС України не передбачено, що до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного належить розгляд адміністративних справ з приводу рішення (в даному випадку постанови про закінчення виконавчого провадження) державного виконавця щодо виконання судового рішення у адміністративній справі про перерахунок пенсії у зв`язку з проходженням публічної служби.

Отже, дана справа предметно не підсудна Галицькому районному суду міста Львова і згідно частини 2 статті 20 КАС України має розглядатись окружним адміністративним судом з врахуванням правил територіальної адміністративної юрисдикції.

У даній справі таким судом є Львівський окружний адміністративний суд.

Апеляційний суд звертає увагу, що статтею 287 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби і частиною 5 цієї статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

З цього приводу колегія суддів наголошує, що правило предметної юрисдикції, встановлене статтею 20 КАС України, є процесуальною нормою прямої дії і є першочерговим та імперативним при розмежуванні компетенції щодо розгляду адміністративних справ між місцевим та окружним адміністративним судом, а норма частини 5 статті 287 КАС України лише встановлює особливості розмежування територіальної підсудності (компетенції) щодо розгляду таких спорів між місцевими загальними судами як адміністративними.

Тому слід наголосити, що при вирішенні питання про прийняття справи з приводу оскарження дій державного виконавця до провадження адміністративний суд першої інстанції ( місцевий чи окружний ) повинен чітко встановити чи виконувалось державним виконавцем рішення у справах, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 20 КАС України.

Також щодо даного спору, то слід враховувати, що він не може бути віднесений до категорії спорів, передбачених ч.5 ст.287 КАС України, оскільки постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яка є предметом спору у даній справі, була ухвалена у зв`язку з виконанням судового рішення, яке не ухвалювалось місцевим загальним судом (Галицьким районним судом міста Львова), а ухвалювалось Восьмим адміністративним апеляційним судом та, крім того, за правилом предметної юрисдикції така справа ( про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії особі, яка перебувала на публічній службі ) не належала на час ухвалення судового рішення і не належить до предметної юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного, що виключає можливість розгляду такої справи адміністративним місцевим загальним судом.

З огляду на викладене, Галицький районний суд міста Львова розглянув справу і прийняв рішення з порушенням правил предметної юрисдикції.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо предметної юрисдикції даного спору, що відповідно до статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 20, 242, 243, 308, 310, 318, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2022 року у справі № 461/4776/22 скасувати, а справу направити на розгляд за встановленою законом підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 31.01.2023