Справа № 380/17300/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення пропущеного строку звернення до суду та з питань залишення позовної заяви без розгляду

02 лютого 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань - Ізьо М.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач ОСОБА_1

представник позивача Попович Н.І.

представників відповідача Григоришин А.В., Лисої Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області № 2998 від 21 жовтня 2022 року в частині застосування дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби до ОСОБА_1 та в частині вирахування з грошового забезпечення з ОСОБА_1 грошових коштів за 1 (один) робочий день за допущені прогули в період з 20:00 14.09.2022 по 08.:00 15.09.2022;

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області № 521 від 28 жовтня 2022 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області;

- стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21 грудня 2022 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. У вказаному клопотанні відповідач зазначає, що позивачем подано позовну заяву з пропуском строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивач з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №521 о/с «Про особовий склад» від 28.10.2022 та з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2998 від 21.10.2022 ознайомився 28.10.2022, однак із позовом звернувся лише 19.11.2022, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу з метою усунення недоліків позовної заяви подати заяву про визнання причин пропуску строку звернення поважними з належними та допустимими письмовими доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2023 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив у справі підготовче судове засідання на 24 січня 2023 року о 09:00 год.

6.01.2023 та 10.01.2023 представник позивача подав заяву про визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду. В обґрунтування заяви представник позивача вказав, що у період з 12.11.2022 по 19.11.2022 ОСОБА_1 перебував на самоізоляції у зв`язку із контактуванням із хворим на COVID-19, а тому був позбавлений можливості самостійно подати позовну заяву. Представник позивача адвокат Плечук О.П. у період з 14.11.2022 по 18.11.2022 приймав участь у судових засіданнях поза межами міста в якому надає правову допомогу і також був позбавлений такої можливості. У клопотанні про доручення доказів від 26.12.2022 представник позивача вказав, що 21.12.2022 він отримав відповідь на адвокатський запит від 3.11.2022 з матеріалами службового розслідування відносно позивача. Представник позивача стверджує, що долучені до матеріалів справи докази: адвокатські запити та відповіді на них, листи з рахунками підтверджують поважність причин пропуску звернення до суду без зайвих зволікань.

В судовому засіданні представник позивача просив поновити строк звернення до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, розглянув вказані клопотання і визначаючись з доводами позивача визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду та виходить з наступного.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначенні Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2022 № 2123-IX з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану доповнено Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 31 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено порядок оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану.

Так, ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який триває по теперішній час.

Суд встановив, що спірний наказ прийнятий відповідачем у період воєнного стану.

Отже, спеціальним строком для звернення до адміністративного суду у справах щодо оскарження поліцейським застосованого до нього у період дії воєнного стану дисциплінарного стягнення є 15-денний строк, установлений ч. 4 ст. 31 Закону України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», перебіг якого розпочинається з дня ознайомлення поліцейського із відповідним наказом. Частинами 1 та 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду. Для цього особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Разом з цим, ч. 1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Суд встановив та що не заперечується сторонами те, що з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 521 о/с «Про особовий склад» від 28.10.2022 та з наказом ГУНП у Львівській області № 2998 від 21.10.2022 позивач ознайомився 28.10.2022, однак із позовом звернувся лише 19.11.2022.

Суд зазначає, що після ознайомлення з спірними наказами, позивач звернувся до адвоката та представник позивача 3.11.2022 подав адвокатський запит щодо отримання матеріалів службового розслідування відносно позивача, що підтверджується копією адвокатського запиту від 3.11.2022.

Представник позивача отримав відповідь від 11.11.2022 на свій адвокатський запит від 3.11.2022 з проханням оплатити витрати на копіювання.

6.12.2022 представник позивача направив лист відповідачу з підтвердженням оплати витрат на копіювання.

І лише 21.12.2022 представник позивача отримав відповідь на адвокатський запит від 3.11.2022 з матеріалами службового розслідування відносно позивача.

Не очікуючи матеріалів службового розслідування відносно позивача та щоб не пропустити і місячний строк звернення до суду із адміністративним позовом позивач 19.11.2022 звернувся з позовом до суду.

Суд зазначає, що позивачем та його представником були в стислий строк здійснено всі необхідні дії для вчасного подання обґрунтованого адміністративного позову із всіма доказами, а зазначена затримка сталася не з вини останніх, оскільки не було вчасно надано відповідь на адвокатський запит.

Крім того, суд враховує ту обставину, що у період з 12.11.2022 по 19.11.2022 ОСОБА_1 перебував на самоізоляції у зв`язку із контактуванням із хворим на COVID-19, а тому був позбавлений можливості самостійно подати позовну заяву.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Із наданої представником позивача заяви про визнання причин пропуску строків звернення до суду та додаткових пояснень і доказів судом встановлено обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій щодо захисту свого порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №П/9901/736/18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним.

Отже, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо поважності пропущення строку звернення до суду з позовною заявою є обґрунтованими та такими які заслуговують на увагу та про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 121, 240, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду.

У задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконним та скасування наказу відмовити.

Продовжити розгляд справи №380/17300/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.02.2023.

Суддя Р.М. Брильовський