Справа № 560/12353/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить:

-визнати дії щодо виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування у розмірі 508 грн., протиправними;

-стягнути із Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 8630,00 грн., (вісім тисяч шістсот тридцять гривень 00 копійок), як різницю між сумою грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування яка була виплачена ОСОБА_1 (у розмірі 508 грн.) та тією яка підлягає виплаті (у розмірі 9138,00 грн.);

-стягнути із Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень згідно із статтею 56 Конституції України, заподіяну протиправною бездіяльністю та грубим порушенням прав ОСОБА_1 .

В підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що вона є особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію за віком та має право на безоплатне забезпечення санітарно-курортною путівкою.

Відповідно до пункту 19 "Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України 22 лютого 2006 року № 187, грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки для осіб та вартість самостійного санаторно-курортного лікування деяким категоріям осіб з інвалідністю відповідно до статті 29 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" виплачується в порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2007 року № 150.

Право на отримання грошової компенсації мають особи з інвалідністю, якщо вони протягом трьох календарних років не одержували безплатної путівки до санаторно-курортного закладу.

Розмір грошової компенсації за ненадану санаторно-курортну путівку в 2022 році становить 9138 грн., тоді як позивач отримала суму грошової компенсації за невикористану путівку в розмірі 508 грн., що суперечить вимогам чинного законодавства, тому дії відповідача щодо виплати такої суми грошової компенсації є протиправними.

Відповідач протиправними діями заподіяв позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 50000 грн.

Так як позивач вважає дії відповідача протиправними, вона звернулася в суд з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Представник відповідача-Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації подала в суд відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обгрунтовуючи заперечення позову представник відповідача вказала, що позивач помилково вважає, що розмір грошової компенсації у разі відмови від санаторно-курортного лікування, чи відсутності можливості забезпечення санаторно-курортним лікуванням становить 8838 грн., оскільки розмір такої компенсації обраховується за правилами пункту 4 "Порядку виплати деяким категоріям осіб з інвалідністю грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2007 року № 150 та становить 508 грн., обчисленому у такому порядку: 1934 грн., (прожитковий мінімум)Х75 % (компенсація за путівку за самостійне лікування особам з інвалідністю II групи )Х35%.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації, щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування у розмірі 508 грн., оскільки обрахування компенсації саме в такому розмірі відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач, не погодившись із поясненнями відповідача, наведеними у відзиві на позов, подала до суду відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в підтвердження своїх пояснень, наведених у відзиві на позов, подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якій у задоволенні позову просить відмовити.

Позивач у позові заявила клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Вирішуючи зазначене клопотання суд враховує, що частиною 6 статті 262 КАС України передбачено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а саме: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Так як дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали, враховує наступне.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію за віком та має право на безоплатне забезпечення санітарно-курортною путівкою, перебуває на черзі для отримання путівки для санаторно-курортного лікування з 15 жовтня 2019 року за № 94.

В 2021 році Управлінням соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації позивачу двічі пропонувалися путівки на санаторно-курортне лікування, а саме: в травні у санаторій "Слава" м. Миргород, та в серпні у санаторій "Батьківщина", але позивач відмовилася, що підтверджується копіями актів про відмову від санаторно-курортного лікування (путівки)/ ненадання згоди на санаторно-курортне лікування (путівку) від 14.05.2021 року № 1 та від 10.08.2021 року № 2.

Платіжним дорученням № 78 від 19 жовтня 2022 року позивачу перераховано 508 грн., грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, визначені Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року № 875-XII, (далі Закон № 875-XII).

Відповідно до частин 6, 9 статті 38 Закону № 875-XII, особи з інвалідністю і діти з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.

Порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, допоміжними засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки допоміжних засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 187 затверджено "Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад", (далі Порядок № 187).

Згідно із пунктами 1, 2, 3 Порядку № 187, цей Порядок визначає механізм забезпечення структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення (крім м. Києва) рад санаторно-курортними путівками до санаторно-курортних закладів осіб відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Органи соціального захисту населення забезпечують відповідно до цього Порядку безоплатними путівками до санаторно-курортних закладів згідно з медичними рекомендаціями в порядку черговості осіб з інвалідністю усіх категорій за рахунок коштів, передбачених Мінсоцполітики.

Особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, повинні перебувати на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням в органах соціального захисту населення за місцем їх реєстрації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 187, путівки видаються особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, відповідно до медичних рекомендацій з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, в порядку черговості. Для одержання путівки подається заява та медична довідка закладу охорони здоров`я за формою № 070/о.

Пунктом 14 Порядку № 187, передбачено, що у разі відмови особи від путівки складається відповідний акт за формою, затвердженою Мінсоцполітики, а зазначеною путівкою забезпечується інша особа у порядку черговості.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 187, грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки та вартість самостійного санаторно-курортного лікування деяким категоріям осіб з інвалідністю відповідно до статті 29 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" виплачується в порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2007 року № 150.

Згідно із статтею 29 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 6 жовтня 2005 року № 2961-IV, грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки і компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування виплачується особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає їх право на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням.

Грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки і компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування призначає і виплачує місцевий орган виконавчої влади, який відповідно до своїх повноважень забезпечує санаторно-курортне лікування осіб з інвалідністю, категорії яких визначені законом.

Порядок виплати і розміри грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки і компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2007 року № 150 затверджено "Порядок виплати деяким категоріям осіб з інвалідністю грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування", (далі Порядок № 150).

Пунктом 1 Порядку № 150 встановлено, що цей Порядок визначає механізм виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування деяким категоріям осіб з інвалідністю, та її розміри.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 150, виплата грошової компенсації за путівку та за самостійне лікування проводиться на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає право осіб з інвалідністю на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, якщо вони протягом трьох календарних років не одержували безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу, у розмірах, визначених відповідно до пункту 4 цього Порядку, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчим органом міської ради міста обласного значення, районної у місті у разі її утворення (крім мм. Києва та Севастополя) ради за місцем перебування на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 150, грошова компенсація за путівку та за самостійне лікування нараховується і виплачується в таких розмірах (округлених до однієї гривні): особам з інвалідністю I та II групи-75 відсотків, III групи-50 відсотків розміру середньої вартості санаторно-курортної путівки, що обчислюється з розрахунку 35 відсотків (з округленням до однієї гривні) розміру одного прожиткового мінімуму, щороку встановленого законом на 1 січня відповідного року для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", з 1 січня 2022 року для осіб, які втратили працездатність, встановлено прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць в розмірі 1934 гривні.

Із змісту наведених правових норм вбачається, що особи з інвалідністю за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.

У разі якщо особа з інвалідністю протягом трьох календарних років не одержувала безоплатної путівки до санаторно-курортного закладу, розрахунок грошової компенсації за путівку проводиться органом соціального захисту населення відповідно до пункту 4 Порядку № 150.

Із змісту листа Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації від 22.09.2022 року № 1012 на заяву позивача від 22.09.2022 року № 517 вбачається, що позивач на черзі для отримання путівки для санаторно-курортного лікування перебувала з 15 жовтня 2019 року за № 94.

Путівки на санаторно-курортного лікування пропонувалися позивачу у 2021 році, від отримання яких вона відмовилася.

У 2021 році їй виплачена грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки в розмірі 508 грн.

Розрахунок суми грошової компенсації, яка виплачена позивачу у 2022 році замість санаторно-курортної путівки, наведений відповідачем у відзиві на позов повністю відповідає порядку його обчислення відповідно до пункту 4 Порядку № 150, а саме: 1934 грн., (прожитковий мінімум)Х75 % (компенсація за путівку за самостійне лікування особам з інвалідністю II групи )Х35%.

Таким чином суд робить висновок, що у зв`язку із відсутністю правових підстав, необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в яких позивач просить визнати дії щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування у розмірі 508 грн., протиправними та стягнути із Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 8630,00 грн., (вісім тисяч шістсот тридцять гривень 00 копійок), як різницю між сумою грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування яка була виплачена ОСОБА_1 (у розмірі 508 грн.) та тією яка підлягає виплаті (у розмірі 9138,00 грн.).

Також необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги в якій позивач просить стягнути із Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн., згідно із статтею 56 Конституції України, заподіяну протиправною бездіяльністю та грубим порушенням прав ОСОБА_1 , оскільки вона є похідною від вищевказаних позовних вимог які задоволенню не підлягають за відсутності протиправних дій відповідача.

Підсумовуючи викладене, аналізуючи все в сукупності, суд вважає, що позов необгрунтований, та недоведений дослідженими в судовому засіданні належними доказами, тому задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації (вул. Тернопільська, 4,Хмельницький,Хмельницька область,29018 , код ЄДРПОУ - 03198528)

Головуючий суддя В.К. Блонський