Справа № 160/22738/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/22738/21
Суддя І інстанції Боженко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» Державної податкової служби України, Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» до Відповідача 1: Державної казначейської служби України, Відповідача 2: Державної податкової служби України, Відповідача 3: Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» (далі за текстом ПрАТ «ДМЗ») звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило:

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» () пеню в розмірі 533,31 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» () 3 % річних в розмірі 774,18 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» () інфляційних витрат в розмірі 2104,94 грн. за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що через тривалий час невиплати узгодженої суми бюджетного відшкодування має право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, що передбачено п.200.23 ст. 200 ПК України та відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних з прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість та інфляційних витрат за знецінення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року позовні вимоги було задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» пеню в розмірі 533,31 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована невірним трактуванням судом першої інстанції щодо не можливості застосування до спірних правовідносин положень ч. ст. 625 ЦК України.

Державна податкова служба України та Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків також подали апеляційні скарги у яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначають, що сума ПДВ, визначена позивачем не була погашена, а була зарахована у сплату самостійно визначених платником податку поточних зобов`язань, а тому вказують на необґрунтованість та некоректність наданого позивачем розрахунку пені передбаченої п. 200.23 ст. 200 ПК України до 15.03.2021 року.

У письмових відзивах на апеляційні скарги кожна зі сторін просить відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники кожної із сторін підтримали вимоги своїх апеляційних скарг та просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг іншої сторони. Представник Державної казначейської служби України підтримав апеляційні скарги Державної податкової служби України та Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою службою України, в особі відокремленого підрозділу Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, який є правонаступником всіх прав і обов`язків Офісу великих платників податків Державної податкової служби (з 30.09.2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №893 від 30.09.2020 року), та який є правонаступником всіх прав та обов`язків Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, на підставі акту № 209/28-01-42-02-05393056 від 20.04.2015 року, винесено податкове повідомлення - рішення № від 07.05.2015 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 10 283,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) у розмірі - 5 141,50 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішення, позивач звернувся з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за захистом порушеного права.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16 адміністративний позов ПрАТ "ДМЗ" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 07.05.2015 № (форми «В4»). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів від 07.05.2015 № (форми В1).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року по справі №804/4787/16 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 11 вересня 2018 року по справі №804/4787/16 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року по справі №804/4787/16 залишено без змін.

Після закінчення процедури судового оскарження, контролюючим органом самостійно не внесено до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування за звітний період січень 2015 року.

Позивач звернувся до Офісу великих платників податків ДФС з заявою № 3617 від 07.06.2018 року про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника відповідно до пункту 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України суми в розмірі - 10 283,00 грн. за звітний період січень 2015 року, за який подано декларацію на рахунок в банку.

На адресу позивача надійшов лист Офісу великих платників податків ДФС від 09.07.2018 № 29043/10/28-10-46-12 «Щодо повернення сум бюджетного відшкодування», в якому зазначено, що на сьогоднішній день чинним законодавством не встановлено механізм відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру та структуру такого реєстру.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі №0440/6875/18 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної фіскальної служби України щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» суми податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 10283 (десять тисяч двісті вісімдесят три) грн. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби та Державну фіскальну службу України внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству Дніпровський металургійний завод суми податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 10283 (десять тисяч двісті вісімдесят три) грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суд від 26 березня 2019 року по справі №0440/6875/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі №0440/6875/18 залишення без змін.

Згідно бухгалтерської довідки від 17.03.2021 року за березень 2021 року, включено суму бюджетного відшкодування за січень 2015 року в розмірі 10 283,00 гривень, здійснено повернення суми бюджетного відшкодування на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ.

Таким чином, оскільки, на думку позивача, в строки встановлені Податковим кодексом України контролюючим органом суму бюджетного відшкодування в розмірі 10283,00 грн. за звітний період січень 2015 року, за який подано декларацію (справа №804/4787/16) відшкодовано з порушенням строків встановлених п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України, а отже відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, товариство має право на нарахування та відповідно стягненню пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, а саме з 27.06.2020 року по 04.03.2021 року та з 05.03.2021 р. по 15.03.2021 р. та відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України має право на стягнення 3% річних та індексу інфляції.

Згідно з підпунктом 200.7.1, пункту 200.7 статті 200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2, пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 ПК України.

Пунктом 200.12. статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі Порядок №26), який набрав чинності 01.04.2017 року.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (пункт 6 Порядку №26).

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (пункт 7 Порядку №26).

Відповідно до пункту 12 Порядку №26, узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (пункт 14 Порядку №26).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення № від та № від 07.05.2015 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку рішення, у тому числі на додану вартість в розмірі 10283,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) у розмірі - 5141,50 грн.

У зв`язку з чим сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та на наступний робочий день після отримання відповідного рішення контролюючий орган був зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналіз викладених норм свідчить, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

15.03.2021 року позивачу було відшкодовано відповідну суму бюджетного відшкодування, шляхом повернення на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ, а тому, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 ПК України за період з дати узгодження за рішенням суду до дати погашення.

З розрахунку пені по декларації з ПДВ за січень 2015 року на суми підтвердженого та не відшкодованого бюджетного відшкодування, сума бюджетного відшкодування 10 283,00 грн. за період з 27.06.2020 року по 04.03.2021 року та з 05.03.2021 р. по 15.03.2021 р., сума пені, що підлягає стягненню становить - 533,31 грн. і доводами апеляційних скарг відповідачів такий розрахунок не спростований, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції за порушення грошового зобов`язання по поверненню узгодженої суми бюджетного відшкодування суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Так частиною 2 статті 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В силу положення статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи з аналізу значених правових норм суд першої інстанції вірно зазначив, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, стягнення інфляційних втрат і 3% річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Таку ж природу має і неустойка. Зокрема, пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Зазначена правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4590/19 від 07.04.2020 року.

Окрім іншого Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі дійшла правового висновку відповідно до якого спір щодо вимоги про стягнення з бюджету інфляційних та річних процентів, нарахованих на прострочену суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, належить розглядати за правилами адміністративного судочинства незалежно від того, чи поєднана така вимога з однією з вимог, зазначених у пунктах 1 4 частини першої статті 5 КАС України, чи поєднана вона з вимогою про стягнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ та чи розглянуті такі вимоги в іншій справі.

Виходячи з аналізу зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду колегія суддів приходить до висновку, що вона не містить обґрунтувань безумовної підстави для стягнення з бюджету інфляційних та річних процентів, як на тому акцентує увагу позивача, а лише визначає природу цих майнових втрат та предметну юрисдикцію означеного спору.

При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

В свою чергу, відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином у спірних правовідносинах підлягають застосування вимоги Податкового кодексу України, якими зокрема встановлено право на отримання відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України пені на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

В той час як норми Цивільного кодексу України, щодо відповідальності боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, до відповідача суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки останній не має статусу боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відносини між сторонами засновані на владному підпорядкуванні, а не на юридичній рівності, вільному волевиявленні, та майновій самостійності їх учасників та не відносяться до цивільних.

Вказані висновки узгоджуються з нормами п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України, відповідно до якої визначено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 3% річних в розмірі - 774,18 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача інфляційних витрат в розмірі - 2 104,94 грн. за період січень 2015 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційних скарг порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» Державної податкової служби України, Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 26 січня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова