Справа № 560/6650/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6650/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

31 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №80 від 06 червня 2022 року Головного управління Пенсійного Фонду Івано-Франківської області про відмову за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу періоди з 11.07.1987 року по 01.11.1990 року, 17.12.1981 року по 16.06.1987 року та період навчання з 02.09.1977 року по 10.07.1978 року, період догляду за інвалідом II групи з 01.07.2012 року по 30.06.2022 року та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2022 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06.06.2022 №80 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978 та періоди роботи з 11.07.1978 по 01.11.1980, з 17.12.1981 по 16.06.1987 до страхового стажу, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 30 травня 2022 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 11.07.1978 по 01.11.1980, оскільки в записах про звільнення завірені нечітким відбитком печатки та період з 17.12.1981 по 16.06.1987, оскільки запис при звільненні не засвідчений підписом начальника відділу кадрів; не враховано період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978, оскільки відсутній атестат, а в записі в трудовій книжці про період навчання не вказано дату видачі атестату.

Позивач не подала відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 31.05.2022 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вказані, зокрема, наступні відомості щодо трудової діяльності позивача: навчання в ПТУ 111 м. Москва з 01.09.1977 по 10.07.1978; 11.07.1978 прийнята в ткацьке виробництво ткачем; 01.11.1980 звільнена за ст.31 КЗпП РРФСР, зміна місця проживання; 17.12.1981 прийнята в ткацьке виробництво ткачем; 04.09.1984 переведена учнем штопальщиком ткацького виробництва; 01.09.1985 переведена в ткацьке виробництво ткачихою; 16.06.1987 звільнена за ст.31 КЗпП РРФСР - зміна місця проживання.

До матеріалів справи долучено Атестат №4078 виданий ОСОБА_2 , про те що вона закінчила міське професійно-технічне училище №111 м. Москва (період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №80 від 06.06.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 29 років, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.09.2003 №1058-IV (Закон №1058-IV).

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 11.07.1978 по 01.11.1980 - при звільненні печатка не читається та період з 17.12.1981 по 16.06.1987 - запис при звільненні не засвідчений підписом начальника відділу кадрів, чим порушено п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06,1974 № 162. Також не враховано період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978, оскільки відсутній атестат, а в записі в трудовій книжці про період навчання не вказано дату видачі атестату, порушено п. 2.17 Інструкції. Вказано, що заявниця перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кам`янець-Подільської райдержадміністрації і отримує допомогу по догляду за інвалідом II групи згідно довідки від 10.05.2022 №1206 з 01.07.2012 по 30.06.2022, однак у індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК-5) дані відсутні.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0209-8/37430 від 07.06.2022.

Позивач не погодилась із вказаною відмовою, а тому звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978 та періоди роботи з 11.07.1978 по 01.11.1980, з 17.12.1981 по 16.06.1987. Зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача дає їй право на призначення пенсії за віком з 30.05.2022.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 року №1788-XII, "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, "Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV фізичні особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років до 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу (на момент звернення); з 1 січня по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно ст.1 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника з огляду на положення статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Порядок №637), є трудова книжка.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Вимоги щодо порядку ведення трудових книжок визначені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29 липня 1993 року (Інструкція №58), та до таких вимог серед іншого цією Інструкцією віднесено необхідність внесення до трудової книжки: відомостей про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення тощо (пункт 2.2.).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно п.2.3 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно пункту п. п. б п. 2.17 Інструкції всі записи в трудовій книжці за місцем роботи вносяться окремою строкою з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів.

Отже, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Відповідальність роботодавця за можливі помилки або виправлення, допущені у трудовій книжці працівника, у тому числі за якість записів та відбитків печаток, не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на зарахування фактично відпрацьованого часу та трудового стажу для призначення пенсії.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Як свідчать записи №2 та №3 у трудовій книжці, позивач з 11.07.1978 по 01.11.1980 працювала на ткацькому виробництві ткачем, з якого наказом №1161 від 03.11.1980 була звільнена за ст.31 КЗпП РРФСР. Зазначені записи трудової книжки належним чином оформлені, завірені підписом та відбитком печатки. Відповідно до записів №9, та №12 позивач з 17.12.1981 по 16.06.1987 працювала в ткацькому виробництві ткачем, з якого 16.06.1987 наказом №423 від 16.06.1987 звільнена за ст.31 КЗпП РРФСР. Зазначені записи трудової книжки належним чином оформлені, завірені відбитком печатки Вказані записи трудової книжки не містять виправлень, підчищень або описок.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача з 11.07.1978 по 01.11.1980 та з 17.12.1981 по 16.06.1987 належним чином підтверджені відомостями трудової книжки, а тому такі періоди необхідно зарахувати до страхового стажу позивача.

Відповідно до пунктів 2.16, 2.18 Інструкції №58 для студентів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв`язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Згідно з підпунктами "б", "в" пункту 2.19 Інструкції №58 до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо); про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у пункті 2.16. цієї Інструкції.

У трудовій книжці позивача, є запис №1 про навчання в ПТУ ІІІ м. Москва з 01.09.1977 по 10.07.1978. Запис містить посилання на атестат № 4078. Запис про навчання є першим записом у трудовій книжці.

На підтвердження навчання в училищі позивачем надано суду належним чином засвідчену копію атестата №4078 виданий ОСОБА_2 , про те що вона закінчила міське професійно-технічне училище №111 м. Москва (період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978).

У розумінні пункту 8 Порядку №637 атестат професійного навчально-виховного закладу є належним і достатнім доказом на підтвердження періоду навчання особи та підставою для зарахування періоду навчання до стажу роботи.

Таким чином, період навчання позивача з 01.09.1977 по 10.07.1978 належить зарахувати до її страхового стажу.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06.06.2022 №80 є протиправним та підлягає скасуванню в частині, якою позивачу відмовлено в зарахуванні періоду навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978, періодів роботи з 11.07.1978 по 01.11.1980, з 17.12.1981 по 16.06.1987.

Відповідно й необхідно зарахувати до стажу позивача період навчання з 01.09.1977 по 10.07.1978, періоди роботи з 11.07.1978 по 01.11.1980, з 17.12.1981 по 16.06.1987.

З огляду на необхідність урахування у складі стажу позивача вказаних періодів загалом страховий стаж позивача становить понад 29 років.

Позивачу 29.05.2022 виповнилося 60 років, страховий стаж становить понад 29 років, а тому позивач має право на призначення пенсії за віком з 30.05.2022, що свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 06.06.2022 №80 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач із заявою про призначення пенсії звернулася 31.05.2022, для належного захисту прав позивача у межах спірних правовідносин необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком з 30.05.2022.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що вимога про призначення пенсії не підлягає задоволенню, оскільки є втручанням в дискреційні повноваження.

Так, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У даному випадку, з огляду на встановлені у ході розгляду даної справи обставини, позивач має право на призначення пенсії за віком з 30.05.2022, а єдиним законним варіантом реагування відповідача на відповідну заяву позивача є призначення пенсії за віком з 30.05.2022.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.