Справа № 357/11184/22
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретарь судового засідання - Чайка О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

26.10.2022 року о 12 годині 37 хвилин відносно Позивача інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Коваленко Д.О. було складено постанову серії ЕАР №6078870, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП (у редакції станом на 26.10.2022 року) за порушення п.2.9.в. ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 850 грн.

Вказану Постанову Позивач вважає незаконною, стверджує, що він не порушував Правила дорожнього руху України. Посилаючись на приписи ст.ст.268, 287, 288 КУпАП, ст.ст.5, 19, 20, 159-161 КАС України, Позивач просив суд вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

22.12.2022 року ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі було постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.29-30).

12.01.2023 року до канцелярії суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому його представник зазначив, що вважає твердження Позивача, викладені у позові, хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.35-42).

01.02.2023 Позивачем через канцелярію суду було подано заяву, у якій останній просив розгляд позовної заяви здійснювати без його участі (а.с. 43). У заяві Позивачем також зазначено, що на транспортному засобі Volkswagen Passat ним було встановлено інші номерні знаки, ніж ті, які зазначено в свідоцтві про реєстрацію у зв`язку із тим, що даний автомобіль використовується для виконання службових завдань на підставі Закону України «Про Національну поліцію».

Також Позивач наполягав на тому, що ані керування, ані експлуатації вказаним транспортним засобом з іншими номерними знаками ним не здійснювалося. Звернув увагу суду на те, що доказів іншого Відповідачем не надано, оскільки їх не існує.

Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

01.02.2023 року Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується належним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

01.02.2023 представник Відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується належним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 33). Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, будь-яких заяв або клопотань суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Як убачається з наданої суду Позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6078870, 26.10.2022 року відносно Позивача складено постанову про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, за яке встановлено відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП за порушення п.2.9.в. ПДР України. До Позивача застосовано штраф у сумі 850 грн. (а.с.17).

Втім, Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суді у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.ст. 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з ч.6 ст.121 КУпАП (у редакції станом на 26.10.2022 року) керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст.72-74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Як встановлено судом, Позивачем заперечується факт скоєння ним адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

Проте, Відповідач не надав суду ані доказів вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, зокрема - відеозапису чи фотографій, ані дотримання ним вимог ст.ст.268, 280 КУпАП під час прийняття рішення відносно Позивача, оскільки процес притягнення його до адміністративної відповідальності також не фіксувався.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16а, є безпідставним врахування судом пояснень інспектора патрульної поліції в якості доказу вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення він діяв як службова особа.

Відтак, суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі на момент складення оскаржуваної Постанови та дачі пояснень були діючими співробітниками органів Національної поліції (а.с. 38, 39).

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог статей 245, 247, 251, 252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, не надав можливість скористатися професійною правовою допомогою, не допитав незалежних свідків, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи прийняв постанову, яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

При цьому суд ураховує, що постанова про накладення адміністративного стягнення є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Зазначені правові позиції викладені у постановах №524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Із приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

При цьому суд ураховує, що Відповідачем не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права Позивача, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Таким чином, будь-який належний, достовірний та допустимий доказ вчинення Позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення у справі, а також доказ дотримання Відповідачем встановленої законом процедури розгляду адміністративної справи, відсутній.

Суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6078870 від 26.10.2022 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.02.2023 року.

СуддяВ. П. Цукуров