Справа № 480/243/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2023 року Справа № 480/243/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/243/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Сумського районного відділу державної виконавчої служби від 10.02.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 53053211.
Ухвалою суду від 12.01.2023 вказаний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 17.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Призначено справу до судового розгляду на "01" лютого 2023 року.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження АСВП № 53053211 з примусового виконання виконавчого листа № 587/2014/16-ц, виданого 24.11.2016 Сумським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "НАДРА" заборгованості у сумі 115558,35 грн. Постановою державного виконавця від 07.12.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 53053211 з виконання вищевказаного виконавчого документа. 27.01.2021 до відділу надійшла заява стягувача про відмову стягувача від примусового виконання виконавчого листа № 587/2014/16-ц, виданого 24.11.2016 Сумським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "НАДРА" заборгованості у сумі 115558,35 грн.
01.02.2023 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання було задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 03.02.2023.
Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Постановою державного виконавця від 07.12.2016 відкрито виконавче провадження № 53053211 з виконання виконавчого листа № 587/2014/16-ц, виданого 24.11.2016 Сумським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "НАДРА" заборгованості за кредитним договором у сумі 115558,35 грн (а.с. 7, 31 звор.).
На підставі заяви стягувача від 27.01.2021 про повернення виконавчого листа № 587/2014/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "НАДРА" заборгованості у сумі 115558,35 грн (а.с. 81) 10.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за ВП № 53053211 (а.с. 82).
В подальшому, ТОВ "Європартнер Фінанс" знову було пред`явлено до виконання виконавчий лист №587/2014/16-ц та приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження № 64602591.
Вважаючи постанову від 10.02.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 53053211 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Частиною другою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
На підставі ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), п.1 розд.1 якої визначено, що ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.
Так, положення ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, п.1 ч.1 ст. 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом, що кореспондуються з нор мами п.8 розд. III Інструкції.
При цьому п. 22 розд. ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.
При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.
Виходячи зі змісту наведених вище приписів Інструкції, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.
Крім цього, п. 20 розд. ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону №1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За таких обставин, суд доходить висновку, що при стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.
Суд наголошує, що у розумінні Закону № 1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Законом № 1404-VIII передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.
Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону.
Аналіз наведених норм дає підстави суду вважати, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.
Відтак, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.
Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Таким чином, суд зазначає, що виконання виконавчого листа № 587/2014/16-ц державним виконавцем припинилося з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем не здійснювалось подальше примусове виконання рішення Сумського районного суду у справі № 587/2014/16-ц, оскільки вказане рішення було виконано у примусовому порядку приватним виконавцем Закорко В.В., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 64602591 від 15.09.2022 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 114217,86 грн. (а.с. 11).
Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем після повернення виконавчого документа стягувачу не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом № 587/2014/16-ц, виданого 24.11.2016.
Суд наголошує, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, у державного виконавця відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у постанові від 10.02.2021 про стягнення виконавчого збору, а отже, така постанова не відповідає вимогам ст. 27 Закону № 1404-VIII та, як наслідок, критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є протиправною та підлягає скасуванню, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому, щодо посилання представника відповідача у відзиві на те, що позивач звернувся до суду з порушенням строку звернення з позовом, суд вказує наступне.
Так, відповідно до ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Як встановлено судом, позивач у листопаді 2022 року дізнався, що з нього стягується виконавчий збір у виконавчому провадженні № 64471042. У зв`язку з зазначеним, позивач оскаржив до суду постанову про відкриття виконавчого провадження № 64471042. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі № 480/7623/22 у задоволенні позову було відмовлено. Позивач зазначає, що він з 01.04.2022 проходить службу в лавах Збройних Сил України, тому з текстом рішення суду від 15.12.2022 він зміг ознайомитись лише наприкінці грудня 2022 року, звідки й дізнався про необхідність оскарження саме постанови про стягнення виконавчого збору. Спірна постанова була отримана ним 05.01.2023. Ухвалою суду від 17.01.2023, було задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду.
Представник відповідача наголошує, що позивачу направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження по виведеному виконавчому збору рекомендованим листом, водночас, доказів на підтвердження одержання позивачем вказаного рекомендованого листа відповідачем суду не надано. Тому вказані доводи представника відповідача не можуть бути взяті до уваги.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) суму судового збору в розмірі 1073, 60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову за квитанцією від 10.01.2023 (а.с. 12).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 10.02.2021 ВП № 53053211 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска