Справа № 200/5218/22
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2023-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Справа№200/5218/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), за змістом якої просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначення пенсії ОСОБА_2 від 13.10.2022 № ;

зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 19.03.2021 з врахуванням вислуги, яка становить 26 років 06 місяців 22 дні, та провести відповідну виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що право на пенсію за вислугу років не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги, а тому він має право на призначення пенсії, враховуючи вислугу років у пільговому обчисленні, яка становить більше 25 років.

Ухвалою суду від 21.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, де висловлено прохання у позові відмовити, з огляду на те, що Закон № 2262 не визначає набуття права на призначення пенсії за вислугу років за наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Наявна у позивача вислуга є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років. Крім того, звертав увагу, що підстави для призначення пенсії позивачу з 19.03.2021 відсутні.

Позивачем надано відповідь на відзив, за змістом якої зазначено про необґрунтованість доводів, викладених у відзиві відповідача та прохання позов задовольнити повністю.

Судом встановлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі № 200/9596/21, яке залишено без змін Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2022, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано противоправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів передбачених постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України оформити та направити необхідні документи, передбачені постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення позивачу пенсії за вислугу років за його заявою від 19.03.2021, відповідно до п. а ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії періоду проходження служби позивачем, обчисленого на пільгових умовах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення МВС України складено подання про призначення пенсії від 28.09.2022 № 1206, де вказано, що подаються документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , звільненого зі служби 07.05.2013. Вислуга років для призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до наказу ГУ МВС в Донецькій області від 07.05.2013 № 140 о/с складає 26 років 06 місяців 22 дні, в тому числі календарна 20 років 06 місяців 26 днів та в пільговому обчисленні 05 років 11 місяців 26 днів.

ОСОБА_3 надано заяву про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України від 10.10.2022 вх. № 1667/05.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.10.2022 № вирішено відмовити ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої п. «а» ст. 12 Закону № 2262 та недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку, передбаченого, п. «б» ст. 12 Закону № 2262.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені такі види пенсії за цим Законом: довічна пенсія за вислугу років; пенсія по інвалідності; пенсія в разі втрати годувальника.

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Пунктом 3 цієї Постанови визначені випадки зарахування на пільгових умовах певних періодів до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (до яких належав позивач).

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, де Суд дійшов висновку про те, що, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховний Суд також зазначив, що є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, і звернув увагу на необхідності врахування норм підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

Верховний Суд в постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 підтримав правову позицію, що викладена у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 № 393.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Виходячи з положень до п.п. 1, 7, 12 (з урахуванням додатку №2 до п. 12) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, проведення розрахунку вислуги років належить до повноважень уповноважених структурних підрозділів відповідних органів, де особа проходила службу та була звільнена з посади. Розрахунок вислуги років на пенсію складається за матеріалами особової справи та зазначається в поданні про призначення пенсії, які разом з іншими документами направляються до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

З розрахунку вислуги років позивача вбачається, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, у нього наявний відповідний пільговий стаж відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 року №393.

З огляду на наведене, із зарахуванням на пільгових умовах такого часу проходження служби, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Такий висновок суду ґрунтується на аналогічному правовому висновку Верховного Суду, що викладений в постановах від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

Враховуючи наведене оскаржене рішення органу Пенсійного фонду України підлягає визнанню протиправним та скасуванню із зобов`язанням відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо дати, з якої позивачу слід призначити пенсію

Відповідно до п. «б» ст. 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка визначає строки призначення пенсій, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а","в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Статтею 50 вказаного Закону також визначено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (останній абз. ст. 50).

Право на призначення пенсії у позивача виникло з 08.05.2013 (з наступного дня після звільнення зі служби). Звернення за пенсією відбулося 19.03.2021 (преюдиційно встановлена обставина згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 справа№200/9596/21).

Отже, позивачу має бути призначена пенсія з 19.03.2021.

Щодо зобов`язання відповідача провести відповідну виплату пенсії, то вказана вимога направлена на майбутнє. Суд у свою чергу не здійснює превентивного захисту, оскільки судовому захисту підлягає порушене право. Таким чином, оскільки пенсія позивачу ще не призначена, то підстави вважати, що її не будуть виплачувати у суду відсутні.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 744,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.10.2022 № .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 19.03.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) судовий збір в сумі 744,30 (сімсот сорок чотири) грн.30 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя І.В. Буряк