Справа № 580/5861/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року справа № 580/5861/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті на користь позивача додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з 01.03.2021 по 31.01.2022, відповідно до затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», за період з 01.03.2021 по 31.01.2022, відповідно до затвердженого начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції списку формування даних для встановлення додаткової доплати на період дії карантину, в сумі 76847 грн. 70 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не здійснено виплату йому додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.03.2021 по 31.01.2022 пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 №375.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у відзиві проти заявленого адміністративного позову заперечив, оскільки Постанова №375 була прийнята 29.04.2020, проте порядок використання бюджетних коштів, виділених на здійснення доплат в період дії карантину, на той час ще не був розроблений, а відповідно проведення таких додаткових доплат поліцейським не проводилося до прийняття Постанови № 485, якою затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я. Відповідач вказує, що враховуючи те, що доплати, визначені пунктом 2 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного бюджету, а також те, що позивачу здійснена доплата за період з 01.03.2021 по 31.01.2022, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) від 20.10.2017 за № 427 о/с позивач з 23.10.2017 перебував на службі в поліції та безпосередньо проходив службу в управлінні патрульної поліції в Черкаській області ДПП. Цим наказом призначений на посаду поліцейського роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП.

Наказом ДПП від 15.06.2018 за № 568 о/с позивач призначений на посаду поліцейського взводу №2 роти ТОР управлінні патрульної поліції в Черкаській області ДПП з 15.06.2018.

Наказом ДПП від 04.12.2019 за № 947 о/с позивач призначений на посаду інспектора взводу №2 роти ТОР управлінні патрульної поліції в Черкаській області ДПП з 04.12.2019.

Наказом ДПП від 20.10.2022 за № 1324 о/с позивач звільнений зі служби в поліції з 31.10.2022 за власним бажанням.

12.09.2022 до Департаменту патрульної поліції позивачем подано запит в якому просив повідомити відомості про виплату йому додаткової доплати, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №375, а у разі її нездійснення - нарахувати її та виплатити за період з 01.01.2021 по 31.01.2022.

Листом від 20.09.2022 №550зі/41/5/05-2022 повідомлено позивача, що відповідно до наказів начальника Департаменту патрульної поліції, йому здійснено доплату за службу в умовах карантину в межах виділених асигнувань на зазначені цілі, за січень-лютий 2021 року. Вказано, що заборгованість зі сплати вищезазначеної доплати відсутня.

Відповідно до розрахункових листів позивача вбачається, що додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, позивачу у період з березня 2021 по червень 2021 та з серпня 2021 по січень 2022 року не виплачувалась (у липні 2021 року виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення у сумі 7486,36 грн.).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу спірної доплати, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11 листопада 2015 року № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 09 грудня 2020 року №1236 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 29 квітня 2020 року № 342 (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни від 29 квітня 2020 року № 375 (далі - Постанова № 375) на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з п.п. 2-5 Постанови 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Отже, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач в період з 01.03.2021 по 31.01.2022 займав посаду поліцейського, посадовою інструкцією відповідно до займаної посади якого встановлено, що завданнями та обов`язками поліцейського є, зокрема:

- забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах завдань визначених Національною поліцією України;

- забезпечення ефективної охорони громадського порядку у публічних місцях, під час масових заходів.

- патрулювати в пішому порядку в місцях скупчення людей та/або підвищеної криміногенної обстановки з метою забезпечення публічної безпеки і порядку;

- реагувати на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на логістичний пристрій), а також самостійно виявляти правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- у разі необхідності надавати - невідкладну допомогу зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

- вживати заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе;

- припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

- застосовувати заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- затримувати осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляти затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України.

Таким чином, посада, яку займає позивач, відповідає встановленим постановою Кабінету Міністрів України №375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Судом встановлено, що згідно Списку працівників для встановлення додаткової доплати на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, позивач з березня 2021 року по січень 2022 року був включений до вказаного списку. У списку наявні відомості про кількість змін протягом яких Позивач під час виконання службових обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням.

Крім того, визначено і розмір доплати, з урахуванням показника пропорційності визначеного керівником, який у період з березня 2021 року по січень 2022 року був визначений у розмірі від 50% грошового забезпечення кожного місяця за вищезазначений період, а в матеріалах справи відсутні належні докази того, що умови служби позивача за період з 01.03.2021 по 31.01.2022 відрізнялись між собою.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання спірної доплати саме за період з березня 2021 по червень 2021 та з серпня 2021 по січень 2022 року не виплачувалась (у липні 2021 року виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення у сумі 7486,36 грн.).

Стосовно доводів представника відповідача, що виплата доплати, передбаченої Постановою КМУ №375 здійснюються за рахунок та в межах видатків державного бюджету, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я від 09 червня 2021 року № 588, відповідно до статті 36 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік здійснено розподіл бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету за програмою 3511380 Заходи, пов`язані з боротьбою з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками, шляхом передачі Міністерству внутрішніх справ частини бюджетних призначень у сумі 800000 тис. гривень та їх установлення, зокрема Національній поліції у сумі 679261,3 тис. гривень (видатки споживання, з них оплата праці - 572520,2 тис. гривень) для здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, доводи відповідача щодо відсутності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення такої доплати суд вважає необґрунтованими, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно- правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У рішенні по справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача в частині не нарахування та не виплати позивачу додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з березня 2021 по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року.

Разом з тим, позовна вимога про нарахування та виплату спірної доплати саме в сумі 76847 грн. 70 коп. - задоволенню не підлягає, оскільки повноваження щодо нарахування спірної доплати покладені на відповідача та не може здійснюватися (підмінятись) судом.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 за період з березня 2021 по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року включно.

У зв`язку із вищевикладеним суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України (у чинній редакції станом на дату розгляду справи) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, слід зазначити, що ч.1 ст. 233 КЗпП України у вказаній редакції набрала чинності - 19.07.2022 згідно із Законом №2352-IX.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1/99-рп зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосувати редакцію ст. 233 КЗпП України чинної станом на дату виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України (станом на дату виникнення спірних правовідносин та чинної до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19.07.2022 строк звернення із позовом про стягнення належної йому заробітної плати не обмежувався будь-яким строком, у зв`язку із чим у спірних правовідносинах тримісячний строк звернення до суду із даним позовом не застосовується, оскільки ст. 233 КЗпП України не має зворотної дії в часі. Крім того, суд встановив, що відповідь на запит позивача про виплату йому додаткової доплати, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №375, відповідачем надано - 20.09.2022.

Таким чином, суд доходить висновку, що звернувшись із даним позовом 28.11.2022, позивачем не пропущено строк звернення до суду, у зв`язку із чим клопотання представника відповідача про залишення даного позову без розгляду належить залишити без задоволення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни від 29.04.2020 №375 за період з березня 2021 по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року.

Зобов`язати Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову доплату до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни від 29.04.2020 №375 за період з березня 2021 по червень 2021 року та з серпня 2021 року по січень 2022 року, включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО