Справа № 140/7757/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

02 лютого 2023 рокуЛуцькСправа № 140/7757/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ у Львівській області, пенсійний орган) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити і виплачувати позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу звернення до пенсійного органу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 08 листопада 2022 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 14 листопада 2022 року №26 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки позивач навчалася у Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки у період з 01 вересня 1985 року по 19 червня 1990 року, тому період її проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року становить 02 роки 05 місяців 21 день.

Наявне у останньої посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Будь-яких інших обставин для відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку ГУ ПФУ у Львівській області не наведено.

Посилається на те, що такі висновки пенсійного органу вважає помилковими, оскільки періоди навчання на території, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (м.Луцьк), лише доводять те, що вона навчалася, а не проживала там. Тобто навчання, не заперечує факту проживання на території радіоактивного забруднення, відомості диплому підтверджують факт отримання освіти, але не спростовують факту проживання.

Вказує, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має відповідне посвідчення та постійно проживає на території Камінь-Каширського району Волинської області, який входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок радіоактивного забруднення.

Позивач уважає, що встановлення юридичного факту постійного проживання в зоні гарантованого (добровільного) відселення впливатиме на створення умов для здійснення її права на пенсію, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву від 21 грудня 2022 року №0300-0902-7/41939 позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що станом на 01 січня 1993 року позивач не проживала у зоні гарантованого добровільного відселення той термін, який дає їй право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. (арк. спр. 31 - 33).

ГУ ПФУ у Львівській області у відзиві на позовну заяву від 12 грудня 2022 року №1300-5903-7/117069 позовні вимоги не визнало, мотивуючи тим, що однією з обов`язкових умов для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є постійне проживання чи робота в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше трьох років. Наданими позивачем документами підтверджено факт її роботи станом на 01 січня 1993 року 02 роки 05 місяців 21 день. Відтак у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку. З наведених підстав ГУ ПФУ у Львівській області просить у задоволенні позову відмовити (арк. спр. 43-39).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 27).

Суд перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності доходить висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 09 лютого 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 заяви про призначення пенсій розглядаються управліннями Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності.

Принцип екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсій та прийняття відповідних рішень структурними підрозділами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Згідно пункту 1.1. розділу І Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Так, після реєстрації заяви ОСОБА_1 та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності її заяву розглянуто та прийнято рішення №26 від 16 лютого 2022 року, яким було відмовлено в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку виходячи з того, що позивач постійно не проживала у м.Камінь-Каширський Волинської області в період передбачений статтею 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Підставою для прийняття такого рішення послужило те, що позивач навчалася у Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки у період з 01 вересня 1985 року по 19 червня 1990 року, тому період її проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року становить 02 роки 05 місяців 21 день.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Однак, ОСОБА_1 повторно, 08 листопада 2022 року, звернулася до пенсійного органу з аналогічною заявою про призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ.

ГУ ПФУ у Львівській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву ОСОБА_1 , та прийнято рішення № 26 від 14 листопада 2022 року відмовити позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Дане рішення прийнято з таких же підстав, що і рішення №26 від 16 лютого 2022 року, а саме період її проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року становить 02 роки 05 місяців 21 день, при необхідних трьох роках.

Не погоджуючись з рішенням пенсійного органу № 26 від 14 листопада 2022 року, ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили постанова чи ухвала суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проаналізувавши підстави та предмет даного позову, враховуючи зміст і обґрунтування рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі №140/2343/22, яке набрало законної сили і не оскаржувало ся позивачем в апеляційному порядку, слід дійти висновку, що спір між тими самими сторонами: позивачем ОСОБА_1 та відповідачами відповідними територіальними управліннями ПФУ, які обираються автоматично за принципом екстериторіальності та пенсійним органом за місцем проживання позивача; про той самий предмет: призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ, у якому позивачу відмовлено аналогічними рішеннями пенсійного органу, ухвалених з одних і тих же мотивів (документальне підтвердження проживання в зоні гарантованого добровільного відселення 02 роки 05 місяців 21 день при необхідних трьох роках); з тих самих підстав з тотожними позовними вимогами вирішений.

Суд зауважує, що за правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Поряд з тим, статтями 293 - 297 КАС України визначено право, порядок і строк оскарження рішення суду, яким позивач не скористався, обравши повторне звернення до пенсійного органу з тією самою заявою та з тих же підстав, на що пенсійний орган виніс аналогічне рішення.

Отже, звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 обрала невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки виходячи з наведених норм законодавства убачається, що захист прав позивача повинен здійснюватися шляхом оскарження рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі №140/2343/22.

Заявлений у даній справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до повторної перевірки зазначених вище дій суб`єкта владних повноважень.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» визначено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з частиною другою статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 992,40 грн згідно квитанції, наявної в матеріалах справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Пунктом 5 частини першої статті 7 вказаного Закону передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, питання про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 992,40 грн з Державного бюджету України може бути вирішено ухвалою суду окремо за клопотанням позивача.

Керуючись статтями 238, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович