Справа № 826/10042/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Коваленко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Шосенко К.М.,
представника позивача Гайдук О.О.,
представника відповідача Приймак А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за касаційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.02.2018 (суддя Келеберда В.І.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018 (колегія у складі суддів Лічевецького І.О., Земляної Г.В., Мельничука В.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітес"
до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправними та скасування наказів.
1. 09.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітес» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказів відповідача від 22.03.2017 №65 та від 23.03.2017 №71.
2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.02.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2018, позов задоволено.
3. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.
4. Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2018 було відкрито касаційне провадження.
5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві №10/26-4/2203/02/2 від 22.03.2017 та доданих до нього документів відповідачем прийнято:
6. Листом №10/26-4/2203/02/2 від 22.03.2017 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомив відповідача про те, що документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту на Дніпровській набережній, 2 літера «А» у Дніпровському районі м. Києва, у період з 2011 по 02.12.2015 не видавалися та не реєструвалися.
7. Згідно з актом позапланової перевірки додержання вимог містобудівного законодавства від 05.07.2011, проведеної Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, будівельні роботи з реконструкції ресторану «Каравела» по вул. Дніпровська набережна, 2 у Дніпровському районі м. Києва виконано без дозвільної документації, а об`єкт експлуатується без прийняття його в експлуатацію.
8. Відповідно до акту перевірки від 07.10.2016 будівля ресторану «Каравела» перебуває в стані реконструкції, проте відомості про отримання ТОВ «Вітес» документів дозвільного та декларативного характеру, які б давали право на виконання підготовчих чи будівельних робіт, відсутні.
10. Оскільки містобудівні умови та обмеження на проектування вищевказаного об`єкту уповноваженим органом не надавалися і замовником або проектувальником не отримувалися, то й наведені у скасованих спірними наказами деклараціях дані про відсутність підстав для отримання містобудівних умов і обмежень та про наявність на цей об`єкт затвердженого (належно затвердженого, затвердженого в установленому порядку) проекту є недостовірними, оскільки останній не пройшов процедуру встановлення відповідності проектних рішень вихідним даним на проектування (погодження проекту), до яких законом віднесено й містобудівні умови і обмеження, й не був розроблений з їх урахуванням.
11. Такі недостовірні дані, наведені замовником у зареєстрованих органом державного архітектурно-будівельного контролю деклараціях, є ознаками самочинного будівництва.
12. Водночас, Департаментом ДАБК при винесенні оспорюваного наказу, не було враховано те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Вітес» є власником нежитлової будівлі (літ. А), м. Київ, Дніпровська набережна, будинок 2 (загальна площа 1015 кв.м).
Колегія суддів, розглянувши цю справу в касаційному порядку, дійшла висновку, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, а саме - вчинення замовником дій щодо реалізації наданого їй цією декларацією права на проведення будівельних робіт.
13. З моменту реєстрації відповідачем Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов?язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, а також внаслідок реєстрації товариством права власності на новостворений об`єкт містобудування, декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 05.11.2015 та від 03.12.2015 вичерпали дію. Їх скасування не відновлює становища, що існувало до реєстрації декларацій та не припиняє права власності на зареєстрований об`єкт права власності.
14. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, від 01.10.2019 №826/9967/18, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 23.07.2019 у справі №826/5607/17, від 09.06.2021 у справі №826/2123/18, від 18.06.2021 у справі №420/3572/19.
15. При цьому, відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» завершальним етапом будівництва об`єкта містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт, а документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
16. Враховуючи вищезазначене, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), скасувавши декларації, які вичерпали свою дію і втратили чинність після завершення будівництва, діяв протиправно і всупереч ст. 19 Конституції України.
18. Тобто ефективним способом захисту за таких обставин є знесення самочинного будівництва за рішенням суду у разі, якщо Департаментом ДАБК буде доведено, що об`єкт має ознаки самочинного будівництва.
19. Реєстрація ж права власності на об`єкт самочинного будівництва за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного (висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові від 07.04.2020 у справі №916/2791/13).
20. Отже, оформлення права власності на завершений будівництвом об`єкт, який збудований самочинно, не є перешкодою для виконання обов`язків, покладених на уповноважений орган державного архітектурно-будівельного контролю, щодо порушення у встановленому законом порядку питання про знесення такого будівництва та реалізації з цією метою відповідних повноважень, які, окрім іншого, передбачені й нормами ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
21. Встановлені у цій справі обставини дозволяють стверджувати, що Департамент ДАБК не вжив передбачених законом та обов`язкових до виконання заходів з метою ефективної реалізації своїх повноважень, наявних у нього як у органу державного архітектурно-будівельного контролю. Внаслідок цього виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності залишаються не усунутими, а заходи, спрямовані на подолання таких негативних наслідків, не вживаються.
22. Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
23. Зважаючи на виявлені під час розгляду цієї справи порушення закону, а також з огляду на характер причин та умов, які їм сприяли, спричинених цими порушеннями наслідків, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення у даному випадку окремої ухвали.
Керуючись статями 249, 358, 359 КАС України, Суд
Про вжиті заходи повідомити Верховний Суд не пізніше трьох місяців після надходження окремої ухвали.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.02.2023.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя Н.В. Коваленко