Справа № 420/24480/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 лютого 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/24480/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Зуєвої Л.Є.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі №420/24480/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просила визнати бездіяльність Одеської обласної прокуратури протиправною щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні у розмірі не менше середнього місячного заробітку; зобов`язати Одеську обласну прокуратуру здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі не менше середнього місячного заробітку у сумі 8081,85 грн.; стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені за період з 30.10.2021 по день фактичного розрахунку, з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні у розмірі не менше середньомісячного заробітку. Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмiрі середньомісячного заробітку, що складає 8081,85 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Одеська обласна прокуратура та ОСОБА_1 звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені.В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року залишено без змін.

09.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткової постанови, якою стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені за період з 30.10.2021 р. по 28.09.2022 р. у розмірі 87960,60 грн.

В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що судом при розгляді справи встановлено порушення відповідачем прав позивача щодо проведення з позивачем при звільнення остаточного розрахунку, тому позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, однак, оскільки відповідачем на момент винесення рішення у справі не виплачена вихідна допомога, колегія суддів не може вирахувати зазначену суму, тому судом було зазначено про те, що Одеській обласній прокуратурі необхідно на користь ОСОБА_1 виплатити середній заробіток за час затримки належної вихідної допомоги при звільнені, з урахуванням викладених висновків суду.

Однак, Одеською обласною прокуратурою постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 у справі № 420/24480/21 в частині виплати на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені не виконано.

В свою чергу, ОСОБА_1 зазначає, що 28.09.2022 р. виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі № 420/24480/21 в частині стягнення вихідної допомоги при звільненні в розмiрі середньомісячного заробітку, а саме стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 8081,85 грн.

Таким чином, заявник вважає, що оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (виплати вихідної допомоги при звільненні) задоволені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 у справі № 420/24480/21, проте не було визначено суму, що підлягає стягненню, однак на теперішній час можливо вирахувати суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (виплати вихідної допомоги) при звільненні, тому ОСОБА_1 просить заяву задовольнити та ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені за період з 30.10.2021 р. по 28.09.2022 р. у розмірі 87960,60 грн.

Дослідивши наведені доводи заявника та матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 КАС України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні та зобов`язати здійснити нарахування та виплату цієї допомоги, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені за період з 30.10.2021 по день фактичного розрахунку.

За результатом розгляду справи судом першої інстанції позов було задоволено частково та стягнуто на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмiрі середньомісячного заробітку, що складає 8081,85 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та задоволення позовної вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені судом було встановлено право на отримання цієї виплати як відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Згідно матеріалів справи, фактично виплата вихідної допомоги шляхом безспірного списання коштів у розмірі 8081,85 грн. відбулась після винесення постанови судом апеляційної інстанції у цій справі, що унеможливило здійснити розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені під час винесення рішення.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу, що в рішенні суду було зазначено про те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Також, в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 р. колегія суддів звернула увагу на правову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, згідно якої суд зазначив про право зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від обставин справи, а саме розміру простроченої заборгованості, періоду затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; чи поніс позивач майнових втрат та інше.

Таким чином, Одеська обласна прокуратура на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 р. зобов`язана розрахувати та виплатити розмір середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні позивача відповідно до Порядок № 100 та висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц .

Доводи заявника викладені в заяві про те, що відповідач не виконує постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 р. не є підставою для ухвалення судом додаткового рішення, оскільки питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження", а також розділом ІV КАС України, зокрема ст.ст.382, 383 КАС України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь середній заробіток за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені за період з 30.10.2021 р. по 28.09.2022 р. у розмірі 87960,60 грн. відсутні.

В свою чергу, слід зазначити, що ОСОБА_1 у разі не погодження з діями Одеської обласної прокуратури або розміром розрахованої суми середнього заробітку за час затримки виплати належної вихідної допомоги при звільнені за період з 30.10.2021 р. по день фактичного розрахунку, має право звернутись до суду з позовною заявою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає передбачених частиною 1 статті 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового рішення .

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 252 КАС про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №420/24480/21 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець