Справа № 600/3599/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Чернівці Справа № 600/3599/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу звернувся до суду з позовом до Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: с. Топорівці, с. Бочківці, с. Колінківці, с. Грозинці та зобов`язати Топорівську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: с. Топорівці, с. Бочківці, с. Колінківці, с. Грозинці;

- визнати протиправною бездіяльність Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Топорівці Чернівецького району Чернівецької області орієнтовною площею 0,20 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж та зобов`язати Топорівську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Топорівці Чернівецького району Чернівецької області орієнтовною площею 0,20 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Чернівецькою обласною прокуратурою встановлено, що Топорівською сільською радою не розроблено та не затверджено схеми санітарної очистки населених пунктів Топорівської територіальної громади, що в свою чергу порушує вимоги чинного законодавства та інтереси держави, які полягають у недопущенні забруднення довкілля, забезпечення безпечних умов життя людей на її території. Окрім цього, позивачем встановлено, що на території Топорівської територіальної громади розташоване одне місце виділення відходів в с. Топорівці, однак землевпорядна документація на вказане ММВ відповідачем не виготовлена та не затверджена. Відсутність виготовленої та затвердженої землевпорядної документації на земельну ділянку під МВВ та не винесення її меж на місцевості суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що рішенням Топорівської сільської ради №17-2/20 від 14 грудня 2020 року вирішено почати процедуру реорганізації Грозинецької, Бочковецької, Колінковецької сільських рад Хотинського району, шляхом приєднання до Топорівської сільської ради Новоселицького району. З часу об`єднання, Топорівською сільською радою вживалися заходи для підтримання належного санітарного стану населених пунктів с. Топорівці, с. Бочківці, с. Колінківці, с. Грозинці, та організовано вивіз сміття на єдине звалище відходів, яке знаходиться в с. Топорівці. Однак Схеми санітарної очистки населених пунктів на цей час не розроблені і не затверджені у зв`язку із обмеженим фінансуванням на дані потреби та браком відповідних спеціалістів. Крім цього, враховуючи брак коштів на земельну ділянку під сміттєзвалищем на цей час не розроблена землевпорядна документація та не виділені на місцевості її межі. Топорівською сільською радою в межах наявного фінансування буде проводитись робота для усунення порушень та приведення їх до норм законодавства у сфері поводження з відходами.

У зв`язку з наведеним, відповідач вказує, що проти позову не заперечує та вживатиме заходів до розробки Схем санітарного очищення населених пунктів та земельної документації на сміттєзвалище по мірі наявного фінансування дохідної частини сільського бюджету.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 серпня 2022 року Чернівецька обласна прокуратура звернулася до Топорівської сільської ради з листом №12-227вих-22, відповідно до якого просила надати наступну інформацію у сфері поводження з відходами: щодо діючих на даний час місць видалення відходів на території сіл Бочківці, Колінківці та Грозинці, стан розробки паспортів на ці об`єкти поводження з відходами; чи надавалися дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під об`єкти поводження з відходами (сміттєзвалища) у населених пунктах об`єднаної громади; чи виготовлена землевпорядна документація на об`єкти поводження з відходами та встановлені їх межі в натурі (на місцевості); чи розроблені та затверджені Схеми санітарної очистки населених пунктів, що входять до складу територіальної громади; наявність інших місць видалення відходів на адміністративний території громади (стихійні сміттєзвалища), вжиті заходи щодо їх ліквідації.

Відповідно до листа №608 від 22 серпня 2022 року відповідач повідомив, що на території Топорівської сільської ради функціонує один полігон видалення відходів в селі Топорівці, на який розроблений паспорт місця видалення відходів. На території сіл Бочківці, Грозинці, Колінківці ліквідовано та закрито несанкційовані місця видалення відходів. Вивіз побутових відходів та інших від господарств на санкційоване сміттєзвалище здійснює ПП «ДОР-КОМУН-ТРАНС». Землевпорядна документація на полігон видалення відходів не виготовлялася. У зв`язку із воєнним станом в Україні, згідно Порядку казначейського обслуговування немає можливості профінансувати видатки на оплату даного виду робіт. Не розроблені Схеми санітарної очистки населених пунктів Топорівської територіальної громади, на виконкомі буде виноситися рішення щодо розроблення Схеми санітарної очистки населених пунктів. Інші місця видалення відходів на адміністративній території громади (стихійні сміттєзвалища) ліквідовано.

Згідно інформації, що надійшла від Державної екологічної інспекції Карпатського округу, від Колінковецької сільської ради інформація про виконання припису, виданого Державною екологічною інспекцією Карпатського округу не надходила та у зв`язку з великим навантаженням на інспекторський склад, перевірки зазначеного припису не проводились. Схеми санітарної очистки населених пунктів Топорівці, Бочківці, Колінківці, Грозинці для погодження до Держекоінспекції Карпатського округу не надходили. Скарг та повідомлень про стихійні сміттєзвалища на території Топорівської територіальної громади не надходили, однак на виконання розпорядження Чернівецької обласної військової адміністрації від 31 березня 2022 року 3412-р «Про проведення санітарної очистки та благоустрою населених пунктів Чернівецької області у 2022 році» органи місцевого самоврядування самостійно проводять ліквідацію можливих несанкціонованих сміттєзвалищ. За наявною інформацією паспорта місць видалення відходів відсутні на таких сміттєзвалищах: с.Колінківці, с. Грозинці та с. Бочківці сміттєзвалище ліквідоване. Наявність документації з землеустрою фахівцями Держекоінспекції не перевірялась, оскільки відповідно до Положення про державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 №251, Державна екологічна інспекція Карпатського округу здійснює контроль за додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні. Одночасно, повідомлено, що оскільки перевірки вказаної сільської ради проводилась, як самостійної юридичної особи, а на даний час даний населений пункт приєднаний до Топорівської територіальної громади і частково втратив статус юридичної особи, тому перевірка Топорівської територіальної громади в комплексі буде заплановано на 2023 рік.

Листом №12-278вих-22 від 06 вересня 2022 року Чернівецька обласна прокуратура звернулася до відповідача щодо надання копій паспорта місця видалення відходів в с. Топорівці з усіма додатками; рішення про реорганізацію Топорівської сільської ради, шляхом приєднання с. Колінківці, с. Грозинці, с. Бочківці; акту вибору ділянки для влаштування сміттєзвалища, рішення про його затвердження, висновків уповноважених органів про його погодження; викопіювання з генерального плану с. Топорівці з позначенням місця розташування полігону ТП.

На виконання вказаного листа Топорівська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області надіслала на адресу Чернівецької обласної прокуратури: копію паспорта місця видалення відходів (MBB); копію рішення Топорівської сільської ради «Про початок реорганізації Бочковецької сільської ради, Грозинецької сільської ради та Колінковецької сільської ради, шляхом приєднання до Топорівської сільської ради»; викопіювання розміщення сміттєзвалища в с.Топорівці.

Згідно паспорту місця видалення відходів №09/с-112 від 21 вересня 2016 року Топорівське сміттєзвалище твердих побутових відходів площею 0,20 га знаходиться в селі Топорівці та перебуває у власності Топорівської сільської ради.

У відповідь на лист Чернівецької обласної прокуратури №12-277вих-22 від 06 вересня 2022 року про надання інформації щодо виготовлення та затвердження землевпорядної документації на земельну ділянку під полігоном твердих побутових відходів (сміттєзвалищем) в с. Топорівці Чернівецького району Чернівецької області, її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повідомило позивача, що документація із землеустрою на земельну ділянку під полігоном твердих побутових відходів (сміттєзвалищем) в с. Топорівці, Чернівецького району, Чернівецької області до Державного фонду документацій із землеустрою не надходила.

Враховуючи відсутність схем санітарного очищення населених пунктів Топорівської територіальної громади, до якої входять чотири населені пункти, та відсутність землевпорядної документації на місце видалення відходів з визначенням його чітких меж, кадастрового номеру та площі, що негативно впливає на стан контролю за безпечним поводженням з відходами, створює загрозу завдання шкоди навколишньому природному середовищу, а отже порушує інтереси держави у сфері охорони довкілля, Чернівецька обласна прокуратура листом від 31 серпня 2022 року №12-259вих-22 звернулася до Державної екологічної інспекції Карпатського округу відносно її наміру вжиття заходів в судовому порядку щодо зобов`язання Топорівської сільської ради Чернівецького району виготовити та затвердити схеми санітарної очистки населених пунктів Топорівської територіальної громади та забезпечити виготовлення землевпорядної документації та встановлення меж місця видалення побутових відходів на місцевості.

У листі №03-12/2365 від 09 вересня 2022 року Державна екологічна інспекція Карпатського округу повідомила Чернівецьку обласну прокуратуру, що не заперечує проти представництва прокуратури інтересів держави в суді в особі Держекоінспекції Карпатського округу шляхом подання позовної заяви до Топорівської сільської ради з наведених питань, що належать до повноважень інспекції.

За таких обставин Чернівецька обласна прокуратура в інтересах Державної екологічної інспекції Карпатського округу звернулась до адміністративного суду із цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами третьою, четвертою та п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до пункту 1 абзацу п`ятого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, а саме: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; затверджують з урахуванням екологічних вимог проекти планіровки і забудови населених пунктів, їх генеральні плани та схеми промислових вузлів; видають (переоформлюють, видають дублікати, анулюють) дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення у випадках, передбачених законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; створюють і визначають статус резервних, в тому числі й валютних, фондів для фінансування програм та інших заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем; и) організують роботу по ліквідації екологічних наслідків аварій, залучають до цих робіт підприємства, установи та організації, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, і громадян; приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини доугої статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Згідно з підпунктом 2 пункту «а» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних регіональних програм охорони довкілля.

Підпунктом 15 пункту «а» частини першої статті 30 Закону №280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження зокрема, затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

Закон України «Про відходи» від 05 березня 1998 року № 187/98-ВР (далі Закон №187/98-ВР) визначає правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України.

У статті 1 Закону №187/98-ВР наведені такі визначення:

- відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

- видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації;

- об`єкти поводження з відходами - місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів;

- відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами;

- послуги з поводження з побутовими відходами - послуги з вивезення, перероблення та захоронення побутових відходів, що надаються в населеному пункті згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №187/98-ВР територіальні громади є власниками відходів, що утворюються на об`єктах комунальної власності чи знаходяться на їх території і не мають власника або власник яких невідомий (безхазяйні відходи).

Відповідно до статті 21 Закону №187/98-ВР, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення, полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; и) ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; і) сприяння роз`ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; ї) здійснення інших повноважень відповідно до законів України; й) надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; м) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Частиною другою статті 21 Закону №187/98-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Згідно зі статтею 33 Закону №187/98-ВР зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Згідно пункту 4 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року №2807-IV, до повноважень сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

Статтею 30 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що формування системи поводження з відходами здійснюється шляхом використання найбільш ефективних і безпечних технологій за мінімальних економічних витрат, найбільш вигідних для того чи іншого населеного пункту схем і методів збирання, перевезення та знешкодження цих відходів з урахуванням щільності забудови, типів та наявного парку сміттєвозів, сміттєзбірників у порядку, визначеному законом.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 23 березня 2017 року №57 затверджено Порядок розроблення, погодження та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів (далі - Порядок №57).

Пунктом 1 Порядку №57 визначено, що цей Порядок визначає механізми розроблення, погодження, затвердження схем санітарного очищення населених пунктів (далі Схема).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку №57 розроблення, погодження та затвердження Схеми здійснюють виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - для одного або кількох населених пунктів, що входять до складу відповідної ради; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та районні державні адміністрації - для населених пунктів, які входять до складу двох і більше сільських, селищних та міських рад (далі - Розробник).

Розробник здійснює розроблення Схеми самостійно або виступає замовником розроблення Схеми на договірних засадах (пункт 1 розділу 2 Порядку №57).

Згідно пунктом 2 розділу 2 Порядку №57 розроблення Схеми здійснюється самостійно Розробником за такими етапами:

1) прийняття рішення про розроблення Схеми;

2) складання завдання на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013;

3) формування вихідних даних на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013;

4) розроблення Схеми у складі текстових і графічних матеріалів; згідно з ДБН Б.2.2-62013.

Водночас, пунктом 3 розділу 2 Порядку №57 передбачені етапи розроблення відповідної Схеми у разі якщо Розробник виступає замовником розроблення Схеми (далі Замовник), й розроблення здійснюється суб`єктом господарювання, який мас досвід роботи у сфері поводження з відходами (далі - Виконавець), на підставі договору:

1) прийняття Замовником рішення про розроблення Схеми;

2) складання Замовником завдання на розроблення Схеми згідно з ДБН.Б.2.2-6:2013;

3) формування Замовником вихідних даних на розроблення Схеми згідно 3 ДБН Б.2.2-6:2013;

4) визначення виконавця на конкурсних засадах та укладання з ним договору;

5) розроблення Виконавцем Схеми у складі текстових і графічних матеріалів згідно з ДБН Б.2.2-6:2013.

Таким чином, першим етапом як і у випадку розроблення Схеми санітарного очищення населених пунктів самостійно Розробником так і за замовленням Розробника для розроблення такої Схеми є прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що такого рішення Топорівською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області не приймалося, що не заперечується самим відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідно до рішення ІІ сесії VIII скликання Топорівської сільської ради №17-2/20 від 14 грудня 2020 року розпочато процедуру реорганізації Бочковецької сільської ради, Грозинецької сільської ради та Колінковецької сільської ради шляхом приєднання до Топорівської сільської ради.

Наведене свідчить про розширення Топорівської територіальної громади шляхом приєднання до неї інших населених пунктів, чим зумовлюється збільшення не лише кількості населення, території управління та обслуговування, а й повноважень та зони відповідальності: в галузі освіти, культури, соціального захисту, охорони здоров`я, надання адміністративних послуг та прямі міжбюджетні відносини з держбюджетом та інше.

Враховуючи викладене, суд погоджується із твердженням позивача про те, що не розроблення та не затвердження схем санітарної очистки населених пунктів Топорівської територіальної громади порушує вимоги чинного законодавства та інтереси держави, які полягають у недопущенні забруднення довкілля, забезпеченні безпечних умов життя людей на її території.

Вказані порушення свідчать про допущену бездіяльність з боку органу місцевого самоврядування Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вжиття заходів з організації проведених робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: с. Топорівці, с. Бочківці, с. Колінківці, с. Грозинці та зобов`язання вчинити такі дії.

Щодо інших позовних вимог Чернівецької обласної прокуратури, окрім наведеного, суд вважає за необхідне також зазначити наступне.

Частиною першою статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

Відповідно до підпункту 7 пункту «б» частини першої статті 33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою.

Відповідно до частин першої-другої та четвертої статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

- за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частин дев`ятої та десятої статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про землеустрій»:

- землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил;

- заходи із землеустрою - передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об`єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів;

- документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою; д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель; е) розроблення комплексного плану території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що земельна ділянка комунальної власності на території Топорівської територіальної громади в с. Топорівці, на якій розміщене сміттєзвалище твердих побутових відходів (паспорт МВВ №09/С-112 від 21 вересня 2016 року), як об`єкт цивільних прав не сформована, а державна реєстрація права на неї не проведена.

Вказане свідчить про допущену бездіяльність з боку органу місцевого самоврядування Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, який як власник місця видалення відходів, розташованого на території громади, всупереч покладених на нього Законами України «Про відходи», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про землеустрій» обов`язків, не замовив розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, її затвердження та оформлення речових прав на земельну ділянку. Видатки на ці потреби у місцевому бюджеті не передбачені.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Топорівці Чернівецького району Чернівецької області орієнтовною площею 0,20 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж та зобов`язанням вчинити такі дії.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Станом на час розгляду справи доказів вжиття заходів щодо розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів Топорівської територіальної громади, а також щодо розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розташованим сміттєзвалищем побутових відходів в с. Топорівці, винесення такої земельної ділянки в натурі та встановлення на місцевості її меж до суду не надано.

Водночас суд зважає і на те, що згідно змісту відзиву відповідач проти позову не заперечував.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74, 76, 77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: с. Топорівці, с. Бочківці, с. Колінківці, с. Грозинці.

Зобов`язати Топорівську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів: с. Топорівці, с. Бочківці, с. Колінківці, с. Грозинці.

Визнати протиправною бездіяльність Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Топорівці Чернівецького району Чернівецької області орієнтовною площею 0,20 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж.

Зобов`язати Топорівську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області вчинити дії щодо організації проведення робіт із розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Топорівці Чернівецького району Чернівецької області орієнтовною площею 0,20 га, з розташованим на ній місцем видалення відходів, винесення в натурі та встановлення на місцевості її меж.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 03 лютого 2023 року.

Повне найменування учасників справи: позивач заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури (вул. М. Кордуби, 21а, м. Чернівці, 58001, ); в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (вул. Сахарова, 23-А, м. Івано-Франківськ, 76014, ); відповідач Топорівська сільська рада Чернівецька району Чернівецької області (Чернівецька область, Чернівецький район, с. Топорівці, вул. Топорівська, 60, 60311, ).

Суддя О.П. Лелюк