Справа № 420/14418/22
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/14418/22

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Час і місце ухвалення:15.12.2022 р., м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Аргіровій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :
В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року;

- зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача видати позивачу оновлені грошовий атестат та довідку про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення, оформлених, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що незважаючи на скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18 пункту 6 постанови КМУ №103, яким було внесено зміни до п.4 постанови КМУ №704, відповідач продовжив нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, визначаючи посадовий оклад та оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018р., на відповідні тарифні коефіцієнти. При цьому, Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» не враховано, що починаючи з січня 2020 року відновлено попередню редакцію п.4 постанови КМУ №704, згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року, на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 15.12.2022р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції безпідставно надавав правову оцінку обмеженням щодо застосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого згідно з Постановою КМУ №704. При зверненні до суду з даним позовом позивач стверджував, що для відповідного розрахунку буде правильним застосовувати величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного 2020 року. Таким доводам ОСОБА_1 судом не надано правової оцінки.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що фактично спір виник лише з приводу того, який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2018р. чи станом на 01.01.2020р.) має бути взятий для розрахунку розміру посадового окладу ОСОБА_1 та окладу за військовим званням.

Також, апелянт посилається на те, що застосування Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» положень постанови КМУ №704 зі змінами, внесеними Постановою №103, та використовуючи величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018р. зводить нанівець наслідки прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18 в частині внесення змін до постанови КМУ №704.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та позивача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.06.2020р. №174, капітана 2 рангу ОСОБА_1 , начальника науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», звільнено з військової служби у запас ЗСУ відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту).

Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 08.07.2020р. №131 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 02 серпня 2020 року з направленням для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання судового рішення по справі №420/6964/21 відповідачем наказом від 29.07.2022р. №204 внесено зміни до наказу Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020р. №131 щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту 28.08.2020р.

Сторонами у справі не заперечується, що при здійсненні ОСОБА_1 розрахунку грошового забезпечення за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку) Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» застосував розрахункову величину - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року, на підставі п.4 постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017р. зі змінами, внесеними пунктом 6 постанови КМУ №103.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

На звернення ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо перерахунку його грошового забезпечення з урахуванням висновків судового рішення по справі №826/6453/18 та видачі нового грошового атестату, відповідач листом від 25.08.2020р. вих. №160/2145 повідомив про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку.

Вважаючи порушеним своє право на перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2020р. по 02.08.2020р. включно та виплат, належних при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Враховуючи закриття ухвалою від 15.12.2022р. провадження у справі в частині позовних вимог, предметом розгляду у справі були вимоги ОСОБА_1 про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2020р. по 31.01.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року;

- зобов`язання Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020р. по 31.01.2020р. включно та виплат, належних йому при звільненні (одноразової грошової допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку), виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язання видати оновлені грошовий атестат та довідку про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення, оформлених, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що з 29.01.2020р. пункт 4 Постанови №704 діє в первинній редакції. Однак, суд зазначив, що згідно п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. Під час розв`язання правової колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ та п.4 Постанови №704 у чинній редакції належить віддати перевагу положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

За висновками суду першої інстанції, оскільки норма п.3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п.4 Постанови №704, тому відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою ОСОБА_1 та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими, оскільки встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Спірним у даній справі є питання який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2018р. чи станом на 01.01.2020р.) має бути взятий відповідачем для розрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 в січні 2020 року, а також, відповідно, належних позивачу виплат при звільненні з військової служби.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка передбачала з 01.03.2018р. збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.

Пунктом 2 Постанови №704, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 (в первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Пунктом 6 Постанови №103, внесено зміни постанови №704, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01.01.2020р. пункт 4 Постанови №704, визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Вказаною постановою скасовані зміни, у тому числі до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, саме з 29.01.2020р. - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 19 жовтня 2022 року по справі №400/6214/21.

Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені Постановою №103, зокрема, до пункту 4 Постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.202р. діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018р., а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, в даному випадку не менше її 50 відсотків, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу, судова колегія враховує, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття Постанови №704, так і станом після 29.01.2020р. неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є Постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

Застосовуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019р. у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, судова колегія доходить висновку, що п.4 Постанови №704 з 29.01.2020р. має застосовуватись у наступній редакції:

«Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».

Поряд з цим, як же зазначалося, спірним в межах даної справи, з урахуванням ухвали від 15.12.2022р. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог за період з 01.02.2020р. по 02.08.2020р., є встановлення правомірності дій Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо розрахунку грошового забезпечення позивача за січень 2020 року виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, тобто за період до набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, якою позивач обґрунтовує свої вимоги.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що при визначенні ОСОБА_1 розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням за січень 2020 року Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» порушено вимоги п.4 постанови КМУ №704, яка діяла в редакції, зі змінами, внесеними п.6 постанови КМУ №103.

Надаючи оцінку позовній вимозі в частині зобов`язання відповідача видати оновлені грошовий атестат та довідку про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення, оформлених, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, колегія суддів зважає на те, що така вимога фактично є похідною та прямо залежать від задоволення основної вимоги. А відтак, з урахуванням вищевикладеного, підстав для її задоволення не має.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.3, п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , однак допущено не неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2022р.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 січня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова