Справа № 420/16514/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 армії, 6, м. Херсон, 73005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 армії, 6, м. Херсон, 73005, ), в якій позивач просить:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до страхового трудового стажу період навчання у ВПТУ №74 м. Ленінград з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року та період роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» з 01.07.2008 року по 31.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в КЗ «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_2 до страхового трудового стажу період навчання у ВПТУ №74 м. Ленінград з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року та період роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» з 01.07.2008 року по 31.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в КЗ «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.08.2022 року він звернувся до Подільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року. Проте, рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №30 від 18.08.2022 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, так як за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно атестату №9 від 23.06.1980 року, оскільки в атестаті не вказано початок навчання (закінчення 23.07.1980).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач зазначив, що з військового квитка, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 видно, що освіта середня, яку отримав у 1979 році. З обліково-послужної карточки до військового квитка, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 видно, що середню освіту отримав у 1979 році, ПТУ-74 закінчив у 1980 році.

Крім того, позивач не погоджується з неврахуванням до його страхового стажу періодів роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» з 01.07.2008 року по 31.08.2008 року та на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в КЗ «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Вважаючи відмову у зарахуванні вказаних періодів роботи до страхового стажу позивача протиправною, останній звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21.11.2022 року відкрито провадження по справі та повідомлено сторін, що справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою судді від 21.11.2022 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття рішення від 18.08.2022 року №30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

30.11.2022 року на виконання ухвали судді від 21.11.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надано до суду завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

08.12.2022 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Представник відповідача зазначає, що до страхового стажу не враховано період навчання у ВПТУ №74 м. Ленінград з 01.09.1979 по 23.06.1980, оскільки у атестаті про навчання не вказано дату з якої Позивач почав навчатись. З урахуванням того, що Позивачем до Головного управління документів про підтвердження часу навчання надано не було, у Головного управління відсутні підстави для зарахування періоду навчання до страхового стажу.

У відзиві також вказано, що відповідно статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, формуються на підставі звітів, поданих страхувальником, та згідно інформації про сплату страхових внесків.

На переконання відповідача, оскільки в індивідуальних відомостей про застраховану особу на Позивача, за період з 01.07.2008 по 31.08.2008 на базі відпочинку «Лісова» та період роботи з 15.09.2008 по 10.10.2011 у КЗ «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, підстав для врахування спірних періодів під час обчислення розміру пенсії немає.

На підставі викладеного відповідач доходить висновку, що Головні управління не порушували прав, свобод та інтересів Позивача, а діяли лише на підставі норм чинного законодавства України та з урахуванням наведених доводів Позивачем у позовній заяві, відсутні законі підстави для її задоволення.

26.12.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, якою доводи позовної заяви доповнено тим, що при розгляді заяви про призначення пенсії Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області не повідомило позивача, що він має право підтвердити свій стаж іншими документами, свідками, жодних документів на підтвердження роботи у спірні періоди не витребовувались, ОСОБА_4 про засідання комісії не був повідомлений, що позбавило його можливості надати пояснення та заявити клопотання про витребування необхідних документів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по досягненню ним 60 років звернувся до Подільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою від 11.08.2022 року про призначення пенсії за віком.

Згідно розписки-повідомлення від 11.08.2022 року до заяви про призначення пенсії позивачем додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, заяву про спосіб виплати пенсії, трудову книжку, пам`ятку пенсіонера.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Херсонській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 30 від 18.08.2022 року про відмову у призначенні пенсії. Підставою для відмови визначено недостатність страхового стажу позивача для призначення пенсії.

Так, згідно рішення № 30 від 18.08.2022 року за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 26 років 6 місяців 7 днів, при цьому для права враховано 28 років 10 місяців 19 днів (при необхідному 29 років). До страхового стажу не зараховано період навчання згідно атестата №9 від 23.06.1980, оскільки в атестаті не вказано початок навчання (закінчення 23.07.1980), та одночасно повідомлено, що до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 01.02.1982 враховані всі періоди роботи.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, що мають значення для розгляду та вирішення справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

З матеріалів справи вбачається, а також підтверджується всіма учасниками справи, що для призначення пенсії позивачу, останній має досягти 60-ти річного віку та відповідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV мати страховий стаж не менше 29 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Пунктом 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу Їх створення), електронну пенсійну справу.

Суд встановив, що 11.08.2022 року позивач по досягненню ним 60 років звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області № 30 вiд 18.08.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Приймаючи таке рішення, відповідач посилається на те, що особа не має необхідного страхового стажу, визначеного абз. 7 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, для призначення їй пенсії.

Так, згідно рішення № 30 вiд 18.08.2022 року до страхового стажу позивача не зараховано період навчання згідно атестата №9 від 23.06.1980, оскільки в атестаті не вказано початок навчання (закінчення 23.07.1980).

Правовідносини щодо порядку зарахування до страхового стажу періодів навчання врегульовані статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788), норма якої передбачає, що до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788 Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , до вступу на роботу на Котовську фабрику перо-пухових виробів ОСОБА_1 навчався в ВПТУ м. Ленінграда (підстава запису: атестат №9 від 23.06.1980 року), проте строк такого навчання у трудовій книжці позивача не зазначено.

Відповідно атестату №9 від 23.06.1980 року Державного комітету РРФСР з професійно-технічної освіти ОСОБА_1 вступив в ВПТУ №74 м. Ленінграда та 23.06.1980 року закінчив курс технічного училища по професії наладчик машин та обладнання.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 освіта позивача середня в 1979 р.

З обліково-послужної карточки до військового квитка, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що середню освіту позивач отримав у 1979 році, ПТУ-74 закінчив у 1980 році.

З огляду на встановлене суд зазначає, що, дійсно, позивач навчався у ПТУ-74 м. Ленінграда та такий період має бути зараховано до його страхового стажу відповідно статті 58 Закону № 1788.

Водночас, проаналізувавши вказані докази, суд звертає увагу, що не один документ не містить відомостей щодо періоду навчання позивача у ВПТУ-74 у м. Ленінграді, окрім дати закінчення навчання, тобто дата вступу позивача до навчального закладу відсутня у наданих документів. Інші документи, що були надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії 11.08.2022 року, взагалі не містять відомостей щодо періоду навчання позивача у ВПТУ-74 у м. Ленінграді.

У свою чергу, довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки з даними про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів позивачем до ГУ ПФУ в Одеській області, а також до суду, не надані.

Таким чином, оскільки за наданими позивачем до пенсійного органу документами, доданими до заяви про призначення пенсії за віком, неможливо встановити період навчання ОСОБА_1 у ВПТУ-74 у м. Ленінграді, відсутні підстави у відповідачів для зарахування періоду навчання до страхового стажу позивача.

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання у ВПТУ№74 м. Ленінград суд визнає правомірними.

Разом з цим, така відмова не позбавляє позивача у зарахуванні даного періоду навчання до його страхового стажу у разі надання документів, що підтверджують повний період та форму навчання відповідно п. 8 Порядку №637.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання у ВПТУ №74 м. Ленінград з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року та, відповідно, зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати вказані періоди, не підлягають задоволенню.

Щодо посилання позивача на незарахування до його страхового стажу періодів роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» з 01.07.2008 по 31.08.2008 та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 по 10.10.2011 в КЗ «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» суд зазначає наступне.

Відповідно записів 20-23 трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач з 01.07.2008 по 29.08.2008 працював на базі відпочинку Лісова Котовської школі-інтернат на посаді завідуючого господарством, з 15.09.2008 по 10.10.2011 - у Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» на посаді механіка.

Як вбачається з рішення ГУ ПФУ в Херсонській області № 30 вiд 18.08.2022 року до страхового стажу позивача не зараховано тільки період його навчання згідно атестата №9 від 23.06.1980, а також повідомлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 01.02.1982 враховані всі періоди роботи.

Водночас, матеріалами пенсійної справи позивача, наданими відповідачем, підтверджується не включення вказаних вище періодів роботи до страхового стажу позивача, а саме алгоритмом розрахунку стажу для розрахунку права ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком від 11.08.2022 року.

Крім того, ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві на адміністративний позов наполягає на відсутності підстав для зарахування періодів роботи позивача на Базі відпочинку Лісова (01.07.2008 по 29.08.2008) та у Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (15.09.2008 по 10.10.2011) до його страхового стажу, зазначаючи, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача за цей період відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Так, суд зазначає, що статтею 1 Закону № № 1058-IV передбачено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону У № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058-IV , відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з п. 2 ч. 10 статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як свідчать матеріали справи, позивач з 01.07.2008 по 29.08.2008 працював у на базі відпочинку Лісова Котовської школи-інтернат, а з 15.09.2008 по 10.10.2011 - у Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 .

Разом з тим, згідно індивідуальних відомостей позивача з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), за періоди роботи з 01.07.2008 по 29.08.2008 та з 15.09.2008 по 10.10.2011 відсутня інформація про сплату страхових внесків КЗ «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Тобто, внаслідок невиконання вказаним роботодавцем обов`язку по нарахуванню та сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи у спірний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 27 лютого 2019 року у справі № 638/5795/17, від 31 жовтня 2019 року у справі № 683/1814/16-а, від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а та від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, не нарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірні періоди, не може бути підставою для неврахування позивачу страхового стажу за спірний період із заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.

Вказаний правовий висновок щодо застосування наведених норм права викладений у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 560/4616/20, які, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, мають бути враховані у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат та періоду роботи на посаді механіка в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Разом з цим, судом встановлено, що згідно відомостей трудової книжки позивача, останній працював на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року, а не по 31.08.2008 року, як-то зазначено у позовних вимогах.

Таким чином, позовні вимоги у частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів його роботи слід задовольнити частково шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_2 періоду його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та періоду його роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Суд враховує, що заява позивача про призначення пенсії розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, цим же органом було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач (у випадку призначення йому пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Одеській області.

На підставі викладеного, визнавши протиправним дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів його роботи, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 армії, 6, м. Херсон, 73005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_2 періоду його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та періоду його роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. та 40 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук