Справа № 760/32561/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області Закаблука М., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2021 року позивач звернувся до суду, а 23.12.2021 року з урахуванням заяви на усунення недоліків надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУ НП в Київській області, інспектора Бучанського РУ ГУ НП в Київської області Закаблука М. про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову, складену інспектором Закаблука М., серії ГАБ № 942437 від 22.11.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн., з якою позивач не погоджується та вважає незаконною.

Пояснює, що, прибувши о 10 год. ранку 22.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , на території його земельної ділянки встановив, що по території ходили невідомі особи, порушено огорожу, похилена сітка (огорожа), невідомі сліди осіб, на бесідці були відірвано один тент та інший зв`язано для проникнення. З ділянки зник пакунок добрив (фосфат) та пакунок часнику, лом-гвоздодер, молоток. Після встановлення даних обставин зателефонував на спеціальну лінію та повідомив про проникнення на приватну власність.

Прибувши на місце події, працівники поліції повідомили, що це вітром було закинуто та відірвано тент та по ділянці просто ходили собаки. Після огляду території працівники поліції вручили позивачу постанову, в якій, як він стверджує, висновки інспектора не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено до участі у справі Департамент патрульної поліції як відповідача. В ухвалі відповідачам було визначено строк на подання відзиву.

Відзиву від належного відповідача, яким є ГУ НП в Київській області, до суду не надійшло, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками отримана уповноваженою особою 28.07.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2021 року інспектором Закаблуком М. було складено постанову ГАБ № 942437 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно з п.п. 1, 3, 4, 5, 5-1, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює прийом екстрених викликів за скороченим телефонним номером 102; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку (включаючи ст. 183).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, ОСОБА_2 діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що о 10-27 год. ранку 22.11.2021 року позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомив, що сталась крадіжка, хоча цього факту насправді не було.

Статтею 183 КУпАП встановлено відповідальність за завідомо неправдивий виклик поліції у виді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що інспектором не було перевірено та не надано оцінки фактичним обставинам справи, посилаючись на те, що завідомо неправдивого виклику поліції ним здійснено не було, оскільки він переконаний відносно проникнення на його територію.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 80 КУпАП).

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідачі як представники державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 22.11.2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

При цьому, диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Однак, за повідомленням позивача про проникнення невідомими особами на його приватну власність - земельну ділянку, відповідачем не здійснено перевірку та не встановлено обставин, не вжито ніяких заходів.

Жодних допитів, зокрема, позивача чи інших осіб, якій могли бути свідками даної події, працівниками поліції проведено не було. Отже, інспектор, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати на спеціальну лінію «102», притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 183, 222, 245, 246, 247, 251, 252, 268, 276, 287-289 КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області Закаблука М., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ГАБ № 942437 по справі про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2021 року, винесену інспектором СРПП ВП № 2 Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області Закаблука М. (Київська обл., м. Боярка, вул. Хрещатик, 88), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: