Справа № 120/35/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про повернення позовної заяви

м. Вінниця

30 січня 2023 р. Справа № 120/35/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: стягнення моральної шкоди, інфляційних витрат та 3% річних

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про стягнення моральної шкоди, інфляційних витрат та 3% річних.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою від 09.01.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10-денний строк, з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з наданням належних та допустимих доказів поважності причин його пропуску, а також доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

25.01.2023 року за вх.№3295/23 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до сулу та квитанція про сплату судового збору.

Так, надаючи пояснення щодо дотримання строку звернення до суду, позивач зауважує, що відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відтак строк звернення до адміністративного суду може визначатися і цивільним законодавством України. В межах даної позовної заяви позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача компенсації на відшкодування моральної шкоди, інфляційних витрат та трьох процентів річних, що передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України. Обґрунтовуючи дотримання строку звернення до суду позивач здійснює посилання по постанову Верховного Суду від 26.10.2018 року у справі №922/4099/17, в якій наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, що передували подачі позову. На переконання позивача, на звернення до суду з даною позовною вимогою поширюється дія ст. 257 ЦК України, відповідно до якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передували подачі позову.

Оцінюючи аргументи позивача, суд виходить з наступного.

В межах обставин даної адміністративної справи, позивач зазначає, що відповідач, на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.02.2007 року по справі №2-а-835-2007, не здійснив виплату належних йому сум, у зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача компенсації на відшкодування моральної шкоди, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Водночас, звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача компенсації на відшкодування моральної шкоди, інфляційних витрат та трьох процентів річних, що передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач помилково ототожнює строк звернення до адміністративного суду із позовною давністю.

Так, відповідно до положень ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд зауважує, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду може регламентуватися крім КАС України ще й іншими законами, які регулюються публічно-правові відносини. А положення ЦК України стосовно позовної давності щодо захисту саме цивільних прав осіб, апріорі не можуть застосовуватися до спорів, що виникають в сфері публічно-правових відносин з метою захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень і які не стосуються будь-якого цивільного права осіб.

Відтак, на заявлену в межах даної позовної заяви позовну вимогу поширюються положення саме ч. 2 ст. 122 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до суду.

До матеріалів позовної заяви додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2007 року, в якій відповідачу встановлено строк до 27.03.2007 року для добровільного виконання вищезазначеного рішення суду, однак, як вказує позивач, рішення суду досі залишається не виконаним.

З наведеного суд доходить до висновку, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту невиконання відповідачем рішення суду, тобто з 27.03.2007 року. Натомість з даною позовною заявою позивач звернувся до суду більше ніж через 15 років.

З наведеного вбачається, що навіть при застосуванні строку звернення до суду за положеннями ЦК України, то позивач пропустив і такий строк звернення до суду, оскільки згідно вимог ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому, позивач взагалі не навів суду будь-яких поважних причин, за яких ним був пропущений строк звернення до суду і за вимогами КАС України або за вимогами ЦК України.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Положення ч. 2 ст. 123 КАС України кореспондують приписам п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Отже, проаналізувавши викладені в заяві про усунення недоліків аргументи позивача щодо дотримання строку звернення до суду, суд доходить висновку про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, відсутність поважних причин такого пропуску та, як наслідок, наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

При чому, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 120, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 255, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення моральної шкоди, інфляційних витрат та 3% річних разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна