Справа № 440/7391/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7391/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнати протиправним та скасувати рішення №63 від 19.07.2022, яке було прийняте відділом перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі № 440/11796/21 про повторний (з урахуванням висновків суду) розгляд заяви ОСОБА_1 від 11.08.2021 з проханням перевезти її з дострокової пенсії за віком, призначеної їй на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 згідно норм статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_4 з одного виду пенсії на інший, з дострокової пенсії за віком, призначеної їй на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", на пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 згідно норм статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 11.08.2021 (дня звернення).

Позов обґрунтований тим, що рішенням №63 від 19.07.2022, яке прийняте відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №440/11796/21 про повторний розгляд її заяви від 11.08.2021 , відмовлено позивачу у переведенні з дострокової пенсії за віком, призначеної по Закону України № 1058, на пенсію по втраті годувальника відповідно до статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в обґрунтування відмови зазначено, що її чоловік не належав до кола осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ . Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки її покійний чоловік ОСОБА_3 під час проходження військових зборів з 01 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року відносився до категорії військовослужбовців, а тому мав право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року у справі №440/11796/21 відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянута заява позивача та прийнято рішення №63 від 19 липня 2022 року, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію відповідно до статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з огляду на те, що у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки остання не досягла віку, необхідного для призначення пенсії по втраті годувальника.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно довідки Військової частини від 04.09.1986 №15 (059515*) ОСОБА_3 у період з 01 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року приймав учать у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі в/ч НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 з 28.05.1997 призначено пенсію по ІІ групі інвалідності від загального захворювання з призначення надбавки, як ліквідатору аварії Чорнобильської катастрофи 2 категорії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення". З 06.03.2001 переведено на пенсію по ІІІ групі інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 17.02.2004 йому перераховано пенсію по ІІ групі інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що не заперечується відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Фрунзівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 26.10.2015.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 5078 від 30.12.2015 року, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , 1954 року народження: "Серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця", яке 24.10.2015 послужило причиною його смерті, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №115 від 24.10.2015 Хорольського відділення Полтавського обласного бюро СМЕ, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 26.10.2015 виконавчим комітетом Фрунзівської сільської ради Глобинського району полтавської області, - захворювання та причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 16 червня 1984 року.

Згідно довідки Троїцької сільської ради Глобинського району Полтавської області від 24.11.2016 року № 02-50/616 ОСОБА_1 дійсно проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_5 від 04.02.2016 року ОСОБА_2 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, та має право на пільги і компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 29.01.2016 року ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 29 червня 2017 року у справі №527/2472/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними; скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області від 02.09.2016 року №6; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 5 серпня 2016 року; в іншій частині позову відмовлено.

11.08.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила перевести її з одного виду пенсії на інший, а саме призначити позивачу та виплачувати державну пенсію в разі втрати годувальника ( ОСОБА_3 ), як члену сім`ї військовослужбовця, який згідно статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має право на пенсію у разі втрати годувальника, з врахуванням статті 37 цього ж Закону, тобто виплаті щомісячно основної пенсії в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на час виплати пенсії, з одночасним припиненням виплати щомісячної дострокової пенсії за віком, яку ОСОБА_1 отримує з 05.08.2016 в ГУ ПФУ в Полтавській області на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058, на виконання постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 29.06.2017 у справі № 527/2472/16-а, з дня звернення - 11.08.2021.

Рішенням відділу перерахунків пенсії №2 (Глобинський район) управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.08.2021 №49/03.6-12 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка, за нормами статті 29, 30 та статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки позивач не досягла пенсійного віку згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №440/11796/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення відділу перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.08.2021 №49/03.6-12 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника, а також зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.08.2021 та прийняти рішення з урахуванням рішення суду; у решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №63 від 19 липня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у переведенні її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до статей 29, 30 та 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,11 серпня 2021 року звернулася із заявою щодо переведення пенсії "з одного виду пенсії на інший, а саме: з дострокової пенсії за віком, призначеної згідно норм Закону №1058 на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст. 29, 30 та 37)». До заяви 11.08.2021 додано наступні документи: свідоцтво про смерть померлого чоловіка ОСОБА_3 ; довідка за №61 від 13.03.2021, виданої Глобинським районним військовим комісаріатом з зазначенням періоду проходження строкової служби ОСОБА_3 з 10.05.1975 року по 10.05.1977 року; копія довідки військової частини за № 15 від 04.09.1986 про участь ОСОБА_3 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01 червня 1986 року по 08 серпня 1986 року в складі в/ч НОМЕР_1 ; свідоцтво про шлюб; трудові книжки померлого чоловіка. Згідно документів пенсійної справи ОСОБА_2 є пенсіонером, з 05.08.2016 року отримує дострокову пенсію за віком на підставі абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на виконання постанови Глобинського районного суду від 29.06.2017 у справі № 527/2472/16-а. Матеріали архівної справи померлого годувальника, ОСОБА_3 , свідчать про отримання ним пенсії по 3 групі інвалідності від загального захворювання з призначенням надбавки, як ліквідатору аварії Чорнобильської катастрофи 2 категорії за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" 28.05.1997, з 06.03.2001 переведено на пенсію по 3 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". По 2 групі інвалідності в розмірі фактичних збитків перераховано пенсію з 17.02.2004. В матеріалах архівної справи померлого годувальника наявне посвідчення постраждалого внаслідок ЧАЕС 1 категорії Серії НОМЕР_7 , виданого 20.02.2004. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 №440/11796/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 11.08.2021 з урахуванням висновків суду. В результаті аналізу поданих документів до заяви та матеріалів архівної справи померлого годувальника встановлено, що ОСОБА_3 не належав до кола осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погодившись з рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №63 від 19 липня 2022 року, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з такого.

За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV/ відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII /далі - Закон № 2262-XII/ передбачено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Статтею 6 Закону № 2262-XII встановлено, що сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 29 Закону №2262-XII передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частинами першою та другою статті 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пунктом "в" частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб, військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону або якщо вони є особами з інвалідністю.

За змістом статті 36 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах, зокрема, членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Статтею 37 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміст наведених норм свідчить, що право на отримання пенсії по втраті годувальника мають, в т.ч., члени сім`ї осіб, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. При цьому слід зважати, що право на пенсію по втраті годувальника за цим Законом мають члени сім`ї лише тих осіб, які здобули право на пенсійне забезпечення на умовах Закону №2262-XII.

Згідно зі статтею 11 Закону № 2262-XII умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Відповідно до положень статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу).

Отже, у системному зв`язку зазначені норми права дають підстави для висновку, що право на пенсію в разі втрати годувальника за Законом №2262-ХІІ мають члени сім`ї військовозобов`язаних, призваних на спеціальні збори, інвалідність яких настала, в т.ч., внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №180/1783/15-а.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки Військової частини від 04.09.1986 №15 (059515*) ОСОБА_3 у період з 01 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року приймав учать у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 5078 від 30.12.2015 року, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , 1954 року народження: "Серцево-суддина недостатність, атеросклеротична хвороба серця", яке 24.10.2015 послужило причиною його смерті, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №115 від 24.10.2015 Хорольсьго відділення Полтавського обласного бюро СМЕ, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 26.10.2015 виконавчим комітетом Фрунзівської сільської ради Глобинського району полтавської області, - захворювання та причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За наведених правових норм та встановлених обставин, суд доходить висновку, що померлий чоловік позивача відноситься до кола осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, а тому відмова пенсійного органу у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника на підставі статті 30 цього Закону є необґрунтованою, а тому рішення відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №63 від 19 липня 2022 року підлягає скасуванню як протиправне.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як було вказано вище, пунктом "в" частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII встановлено, що дружина (військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом, яка загинула, померла чи пропала безвісти в період проходження служби або померла після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи), якщо вона не взяла повторний шлюб, має право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Таким чином, станом на дату подання заяви (11.08.2021) про перехід на інший вид пенсії ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону № 2262-XII.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Заява про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII подана позивачем 11 серпня 2021 року, а відтак саме з цієї дати позивач має право на переведення на пенсію по втраті годувальника та призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №63 від 19 липня 2022 року, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести позивача з 11 серпня 2021 року на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не понесла та доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_8 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №69 від 19 липня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_4 з 11 серпня 2021 року на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко