Справа № 320/11939/22
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 січня 2023 року м. Київ Справа № 320/11939/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області стосовно відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі визначеного статтею 63 Закону №2262-ХІІ, - у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок, зробити доплату та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2022 згідно із статтею 63 Закону №2262-ХІІ, - у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Виплату провести із урахуванням раніше виплачених сум.

29.12.2022, ухвалою суду дана позовна заява відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України була залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої ч.ч. 1, 5 ст. 160 КАС України та визначено позивачу порядок та строк усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом надання до суду протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду належним чином складеної позовної заяви із викладенням обставин порушених прав та інтересів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, чіткого формулювання змісту позовних вимог до відповідача; надання доказів, що підтверджують обставини звернення до суду з позовними вимогами.

24.01.2023 до суду надійшло клопотання від позивача на усунення недоліків позовної заяви вказаних в ухвалі суду від 29.12.2022, в якому ОСОБА_1 зазначив, що в позовній заяві міститься контрольний розрахунок суми розміру пенсії на 1.1.2022, мінімальний розмір його пенсії навіть без врахування двох рішень судів має складати 6510 грн. + 2000 грн. підвищення з 1.7.2021 за постановою КМУ № 713 від 14.7.2021+ 911,4 грн. індексації з коефіцієнтом 1,14 (без рішення суду) та враховуючи відзив відповідача по справі №320/13424/20, якщо розмір буде за довідками меншим то Пенсійний фонд бере до застосування старі норми. Позивач вказує контрольну мінімальну суму пенсії 9421,14 грн. та зазначає, що "з 1.2.202 він отримав 8510, з 1.3.2022р. 8633 грн..." зазначаючи встановлену ним щомісячну недоплату до пенсії у сумі 787,78 грн.

Позивач у своєму клопотанні наполягає на наявності бездіяльності Пенсійного фонду, що полягає у невиконанні рішень Київського окружного адміністративного суду у справах №320/13424/20 та №320/1503/21, а не у виконанні прямої норми закону - у разі її зменшення у зв`язку із перерахунком проводиться доплата. Посилаючись на презумпцію вини, право суду вийти за межі позовних вимог, гарантування права звернення до суду та зокрема завдання адміністративного судочинства визначених ч. 1 ст. 2, п. 4 ст. 6 КАС України.

Перевіривши отримане клопотання позивача, позовну заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач викладає свої вимоги з урахуванням наявності двох рішень Київського окружного адміністративного суду у справах № 320/13424/20 та № 320/1503/21 та фактично отриманого розрахунку пенсії, вказує на неотриману щомісячну доплату до пенсії, яка мала бути йому нарахована за наслідками виконання вказаних рішень суду Пенсійним фондом. Також, в у позовних вимогах позивач застосовує припущення "в разі здійснення перерахунку пенсії Пенсійним фондом".

Виходячи із викладених у позові обставин, доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач обґрунтовує свою позицію виходячи із бездіяльності Пенсійного фонду щодо полягає у невиконанні рішень Київського окружного адміністративного суду у справах № 320/13424/20 та № 320/1503/21. Така позиція у позивача склалась із отриманої пенсії та встановленні неналежного її перерахунку.

З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що перерахунок пенсії вирішений рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі № 320/13424/20, та дане рішення суду не набрало законної сили у зв`язку із апеляційним оскарженням останнього до Шостого апеляційного адміністративного суду. Відповідно, перерахунок спірної пенсії ще не вчинено Пенсійним фондом, про що повідомлено позивача листом від 02.08.2022 №17955-18198/Р-03/8-2800/22.

Відповідно, суд дійшов до висновку щодо недотримання позивачем вимог ст. 160 КАС України щодо належного викладення у позовній заяві обставин, які слугували зверненню до суду з даним позовом, наданням відповідних доказів та чіткого викладення змісту позовних вимог без застосування припущень в таких вимогах.

Про вказані обставини, встановлені судом, зазначено в ухвалі суду від 29.12.2022 про залишення позовної заяви без руху.

Та, у своєму клопотанні, отриманого судом 24.01.2023, позивач знову вказує на те, що він отримав неналежний розмір пенсії, вказує контрольні суми розміру пенсії, яку він мав би отримувати "у разі якщо" за наслідками проведення перерахунку пенсії згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі № 320/13424/20, розмір буде за довідками меншим та вказує на бездіяльність Пенсійного фону, яка полягає у невиконанні рішень Київського окружного адміністративного суду у справах № 320/13424/20 та № 320/1503/21, а не у виконанні прямої норми закону - "у разі її зменшення у зв`язку із перерахунком проводиться доплата".

Таким чином, позивач у позовній заяві та у клопотанні належним чином не викладає свої позовні вимоги, не зазначає про обставини, які слугували зверненню до суду з даним позовом, не надає відповідних доказів та чіткого викладення змісту позовних вимог без застосуванання припущень під час формулювання останніх.

Суд також зауважує, що припущення в позовній заяві не можуть бути допущенні під час застосування процесуального законодавства під час подання позовної заяви із викладення конкретних позовних вимог до відповідача та під час вирішення справи судом та зокрема застосування норм діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Під "змістом позовних вимог" розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватись максимально чітко і зрозуміло, та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України.

В силу положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно, позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, що мають бути обґрунтовані певними обставинами.

Щодо змісту викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, вимоги до яких викладено у ч. 5 ст. 160 КАС України, суд вказує на необхідність викладення позивачем в позовній заяві зрозумілим шляхом обставин встановлених порушених прав та інтересів з боку відповідача, із вказівкою на норми закону порушених відповідачем та зазначенням доказів, які підтверджують спірні обставини.

Положенням ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та за ч. 4 ст. 6 КАС України вбачається заборона для суду у відмові в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, у зв`язку з чим, суд зазначає слідуюче.

Право на судовий захист передбачено ст. 55 Конституції України, зокрема, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пункт 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також покликаний гарантувати право на судовий захист: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Статтею 6 Закону України "Про судоустрій України" "усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону". Право на судовий захист передбачає не лише ухвалення правосудного судового рішення, яким суд поновлює чи в інший спосіб надає захист порушеним правам, свободам чи інтересам особи, а й реальне виконання цього рішення.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вказані вище положення ч. 1 ст. 5 КАС України щодо оправа особи на звернення до суду за захистом порушеного права із визначенням відповідного способу захисту, запропонованого вказаною статтею процесуального законодавства, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі №640/7310/19, в якій зазначено, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається із позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Відповідно, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 29.12.2022, не надано до суду належним чином складеної позовної заяви із викладенням обставин порушених прав та інтересів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, чіткого формулювання змісту позовних вимог до відповідача та не надано доказів, що підтверджують обставини звернення до суду з позовними вимогами.

Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, дана позовна заява підлягає поверненню позивачу разом із доданими до неї документами.

Суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Войтович І.І.