Справа № 280/3537/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Справа № 280/3537/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області

до ОСОБА_1 ,

про стягнення капіталізованих платежів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі позивач, Управління) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача капіталізовані платежі у розмірі 1 759 119,04 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`ятнадцять грн. 04 коп.).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що на обліку в Управлінні перебуває потерпіла від нещасного випадку ОСОБА_2 (до зміни прізвища 15.05.2018 ОСОБА_3 ), яка, працюючи у ФОП ОСОБА_1 , на посаді пресувальниці виробів із пластмас, постраждала від нещасного випадку на виробництві, про що складено Акт про нещасний випадок від 22.10.2004 №1 та Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 22.10.2004. Постановою Запорізького відділення від 16.03.2022 №23019/405899/6271/27 ОСОБА_2 призначено перераховані щомісячні страхові виплати на відшкодування шкоди у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Вказує, що у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності відповідача, виникла потреба в капіталізації коштів для відшкодування шкоди, що завдана умовами виробництва ОСОБА_2 в сумі 1 759 119,04 грн., що підтверджується відповідним розрахунком потреби в капіталізації коштів. Просить позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до вимог ч.3 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) здійснений запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, на підставі якого отримано відповідь (вх.№23296 від 23.06.2022) про те, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28.06.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

На зареєстровану адресу місця проживання відповідача судом двічі направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 28.06.2022, однак остання повернулася до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання»

Згідно з пунктом 4 частини 6статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі №340/4259/20, від 24.11.2021 у справі №280/228/20 тощо, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

З відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань слідує, що ОСОБА_1 з 06.11.2001 був зареєстрований в якості фізичної особи підприємця, з основним видом економічної діяльності: 22.29 Виробництво інших виробів із пластмас.

ОСОБА_4 , працюючи пресувальником виробів з пластмас у ФОП ОСОБА_1 , постраждала від нещасного випадку на виробництві, про що складено Акт про нещасний випадок від 22.10.2004 та Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 22.10.2004. Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК від 10.06.2004 ОСОБА_4 встановлено 50% втрати професійної працездатності безстроково, призначено лікування.

Постановою Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 16.03.2022 №23019/405899/6271/27 потерпілій ОСОБА_2 призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 2 884,33 грн.

11.05.2022 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , номер запису: 005009577, підстава: власне рішення.

Враховуючи, що згідно з розрахунком потреби в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим на виробництві станом на 17.05.2022 потреба в капіталізації складає 1 759 119,04 грн., Управління звернулось до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 51 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з частиною 2 статті 1205 ЦК України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Соціальне страхування здійснюється за принципами: відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом (пункт 10 частини 1 статті 3 Закону №1105-XIV).

Статтею 18 Закону №1105-XIV передбачено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно зі частиною 2 статті 4 Закону №1105-XIV Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 11 Закону №1105-XIV джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам здійснюється відповідно до Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №986 (далі - Порядок №986).

Відповідно до пункту 3 Порядку №986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином: 1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на забезпечення потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організацію та оплату навчання водінню автомобіля, а також на виплату компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки: для осіб з інвалідністю I групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки (пункт 4 Порядку №986).

Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що законодавець зобов`язав страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (припинення). При цьому, вимоги статті 11 Закону №1105-XIV та положення Порядку №986 поширюються на всі випадки ліквідації юридичних осіб та припинення діяльності фізичних осіб-підприємців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.11.2020 у справі №1940/1440/18.

Частиною 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV встановлено, що для державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця подається один з таких документів: 1) заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням; 2) ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв`язку з її смертю, визнанням її безвісно відсутньою або оголошенням померлою.

Як встановлено судом, 11.05.2022 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , номер запису: 005009577, підстава: власне рішення.

Суд зазначає, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, і саме із внесенням до Єдиного державного реєстру відповідного запису у відповідача виникли зобов`язання перед Управлінням щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно потерпілої ОСОБА_2 .

В матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, якими підтверджено обґрунтованість заявлених позовних вимог, а саме: акт №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 22.10.2004, акт спеціального розслідування нещасного випадку від 22.10.2004, постанова від 16.03.2022 №23019/405899/6271/27 про призначення перерахованої щомісячної страхової виплати потерпілій ОСОБА_2 , розрахунок потреби в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим на виробництві станом на 17.05.2022.

Натомість від відповідача жодних заперечень та документів до суду не надходило. Доказів сплати сум спірних капіталізованих платежів відповідачем також не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми капіталізованих платежів у розмірі 1 759 119,04 грн. є обґрунтованими та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Беручи до уваги, що суму капіталізованих платежів у розмірі 1 759 119,04 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області капіталізовані платежі у розмірі 1 759 119,04 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`ятнадцять гривень 04 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, вул.Сєдова, 12; .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 31.01.2023.

Суддя К.В. Мінаєва