Справа № 640/20427/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 29 липня 2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 29 липня 2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин та фактів прийняти рішення за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.

20 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 20 січня 2023 року до суду апеляційної інстанції від повивача ОСОБА_1 надійшли клопотання про залишення апеляційної скарги без руху та про відкладення розгляду справи.

В подальшому, 23 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкликання клопотань від 20 січня 2023 року.

24 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач - ОСОБА_1 є адвокатом, згідно з свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.04.2011 року №4514/10, виданим Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатур Київської області. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру адвокатів України, адресою робочого місця адвоката є : м. Київ, пр. Голосіївський, 68.

21 лютого 2020 року ОСОБА_2 подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скаргу щодо неналежної поведінки адвоката ОСОБА_1 як підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В скарзі, зокрема, зазначається про те, що адвокат ОСОБА_1 є організатором та замовником позову ОСОБА_3 (цивільна справа № 567/10569/19) про стягнення зі скаржника заборгованості за Договором про надання правової допомоги № 29/07-15 від 29.07.2015 року, треті особи на стороні позивача: AO «Ліга справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості», засновником і керівником якого є адвокат ОСОБА_1.

На думку скаржника, адвокат ОСОБА_1 створив протиправну схему стягнення «боргів» через суд та порушив адвокатську таємницю, а також принципи неприпустимості конфлікту інтересів, конфіденційності та законності. У зв`язку з цим, скаржник вважає, що в діях адвоката ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарних проступків, передбачених пп. 2-5 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: порушення присяги адвоката, порушення Правил адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці, неналежне виконання професійних обов`язків.

10 березня 2020 року ОСОБА_1 подано Письмові пояснення з приводу скарги громадянина ОСОБА_2 .. У своїх поясненнях від 10 березня 2020 року адвокат ОСОБА_1 зазначив, що все викладене в скарзі ОСОБА_2 стосовно нього є надумано і нічим не підтверджено. Також, він вказав на той факт, що, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку, а отже, всі строки для притягнення до будь-якої відповідальності вже сплинули та поновленню, відповідно до законодавства, не підлягають.

23 червня 2020 року членом дисциплінарної палати КДКА Київської області ОСОБА_4 складено Довідку від 23.06.2020 року, якою запропоновано прийняти рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 за скаргою ОСОБА_2 , що обґрунтовано наявними підставами вбачати в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого статтею 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно копії Рішення №145/2020 Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 26.06.2020 року, вирішено порушити дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1 .

Дослідивши подану скаргу, додані до неї документи, а також матеріали проведеної перевірки, Дисциплінарна палата КДКА Київської області дійшла до висновку про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, та прийняла оскаржуване рішення від 29.07.2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Підставою для таких висновків відповідача стало те, що:

«з пояснень по справі №756/10569/19 адвоката ОСОБА_5, який є представником позивачки ОСОБА_3 у цій справі, адвокат ОСОБА_5 входить до Адвокатського об`єднання «МЕРКУРІЙ-8», засновником якого є ОСОБА_1 , останнім створено протиправну схему залучення клієнтів з метою подальшого штучного накопичення та стягнення з них боргів через суд. Для цього ОСОБА_1 було залучено низку підконтрольних йому юридичних осіб, а саме: AO «Ліга справедливості», ТОВ «ОАЮ «Ліга справедливості» та AO «МЕРКУРІЙ-8», між якими були укладені договори, спрямовані на штучне збільшення суми стягнення з клієнта, ініціювання проти нього судових позовів.

Також, у поясненнях зазначено, що ОСОБА_3 є матір`ю адвоката ОСОБА_1 , тобто, близьким родичем. Оскільки, останній, як вже зазначалось, є засновником AO «МЕРКУРІЙ-8», що підтверджується витягами з ЄДРПОУ, які долучені до скарги та навіть сам позивач долучив їх до позову, а також, із пояснень адвоката ОСОБА_5 вбачається що, фактичним керівником AO «Ліга справедливості», адвокатом ОСОБА_1 було завідомо створено передумови для ситуації конфлікту інтересів.

Адвокат ОСОБА_5 , який, як він сам визнає, був використаний ОСОБА_1 для безпосередньої реалізації та виконання вказаної схеми, підтверджує той факт, що під час здійснення ним представництва у справі № 756/10569/19 не було встановлено жодних письмових заяв ОСОБА_2 чи інших погоджень з його боку на передачу чи розголошення відомостей про нього, в тому числі й на передачу документів, що стосуються його справи, будь-яким третім особам. Відповідач зазначає на тому, що в матеріалах дисциплінарної справи містяться докази того, що саме адвокат ОСОБА_5 здійснював представництво інтересів ОСОБА_3 у цивільній справі № 756/10569/19 про стягнення зі скаржника заборгованості за Договором про надання правової допомоги № 29/07-15 від 29.07.2015 року.» (цитата).

Не погоджуючись із рішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 33 вищевказаного Закону передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 34 Закону № 5076-VI, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Пунктом 4 частини 2 статті 34 Закону № 5076-VI закріплено, що дисциплінарним проступком адвоката є, зокрема, розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення.

У відповідності до ч. 3 ст. 34 Закону № 5076-VI, не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Статтею 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено види дисциплінарних стягнень та строк їх застосування.

Згідно приписів вищевказаної статті, за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень:

1) попередження;

2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року;

3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Положеннями ч. 1 ст. 35 Закону № 5076-VI передбачено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 38 Закону № 5076-VI, заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 39 Закону № 5076-VI, дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Частиною 1 статті 41 Закону № 5076-VI передбачено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону № 5076-VI, адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 32 Закону № 5076-VI, накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб

Як вбачається з матеріалів справи, до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області надійшла скарга ОСОБА_6 (третя особа по справі) про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 .

В обгрунтування скарги зазначено про те, що адвокат ОСОБА_1 є організатором та замовником позову ОСОБА_3 (цивільна справа № 567/10569/19) про стягнення зі скаржника заборгованості за Договором про надання правової допомоги № 29/07-15 від 29.07.2015 року, треті особи на стороні позивача: АО «Ліга справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості», засновником і керівником якого є адвокат ОСОБА_1 .

Відповідно до Рішення №145/2020 Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 26.06.2020 року, вирішено порушити дисциплінарну справу стосовно адвоката ОСОБА_1 .

За результатами розгляду скарги, Дисциплінарна палата КДКА Київської області дійшла до висновку про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, та прийняла оскаржуване рішення від 29.07.2020 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Як зазначає відповідач, згідно оскаржуваного рішення, адвокат ОСОБА_1 реалізував протиправну схему залучення клієнтів з метою подальшого штучного накопичення та стягнення з них боргів через суд, із залученням низки підконтрольних йому юридичних осіб, а саме: АО «Ліга справедливості», ТОВ «ОАЮ «Ліга справедливості», АО «ПАН АДВОКАТ», АО «МЕРКУРІЙ-8». Такі дії, на переконання відповідача, свідчать про порушення адвокатської таємниці, принципів неприпустимості конфлікту інтересів, конфіденційності та законності.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року по справі №756/10569/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості», про стягнення боргу за договором про надання правової допомоги встановлені наступні обставини.

Так, зазначеним рішенням суду встановлено, що 29.07.2015 між замовником ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості», в особі керуючого справами ОСОБА_7 , укладено договір №29/07-15 про надання правової допомоги, а також додаток №1, який є невід`ємною частиною вказаного договору.

Відповідно до п.1 укладеного договору, адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу, а замовник зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар за надання правової допомоги, яка полягає у складанні та поданні процесуальних документів зі стягнення боргу з ОСОБА_8 , відкриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ін., поверненні від них 250000 доларів США та 23000 євро за розписками від 09.04.2013, 17.04.2013,21.05.2013.

02.02.2018 між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» був укладений договір відступлення права вимоги №02/02-18/2507, за умовами якого, товариство набуло частину права вимоги на умовах, які існують у відповідача ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги №29/07-15 від 29.07.2015 та додатку №1, а саме право вимоги сплати коштів за надані послуги та виконані дії, за результатами яких були виготовлені акти здачі-приймання робіт, зокрема, №ОУ-0000156, №ОУ-0000816, №ОУ-0000833, №ОУ-0000837, №ОУ-0000866 в розмірі фактично наданих послуг на суму 7500 грн.

19.03.2018 між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_3 був укладений договір відступлення права вимоги №2507-35, за умовами якого, позивач прийняла частину права вимоги на умовах, які існують на момент укладення цього договору, за зобов`язаннями ОСОБА_2 з виплати коштів відповідно до умов договору про надання правової допомоги №29/07-15 від 29.07.2015 та додатку №1 до договору, що був укладений між ОСОБА_2 та АО «Ліга Справедливості», а саме, частину права вимоги сплати коштів за надані послуги та виконані дії адвокатським об`єднанням, за результатами виконання яких були виготовлені акти прийняття робіт, а саме акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000156, №ОУ-0000816, №ОУ-0000833 в розмірі фактично наданих послуг на суму 3750 грн., з правом нарахувати всі штрафні санкції, передбачені договором та/або законом.

Оскільки, позивачем суду не надано доказів перерахування суми коштів за відступлення права вимоги, визначені пунктами «а» та «б» пункту 2.4 договору, а, отже, належним чином не доведено факт виникнення у нього права вимоги, що відступається за укладеним договором, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року по справі №756/10569/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суд від 04 жовтня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, жодний з документів, які містяться в справі та жодне з зазначених вище судових рішень не містить визначення в якості адвоката ОСОБА_1.

Посилання третьої особи - ОСОБА_2 у письмових поясненнях на те, що він звертався за правовою допомогою саме до адвоката ОСОБА_1, який надав для підписання договір про надання правової допомоги із АО «Ліга Справедливості», колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, як вбачається з копії Договору про надання правової допомоги №29/07-15 від 29.07.2015, цей Договір укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» в особі керуючого справами ОСОБА_7. Водночас, підпис позивача у Договорі про надання правової допомоги №29/07-15 від 29.07.2015 відсутній, як і відсутній у інших документах, складених у зв`язку з виконанням умов цього Договору.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність між скаржником, як клієнтом адвоката, та позивачем, як адвокатом, безпосередніх відносин, та, відповідно, отримання позивачем в межах таких відносин інформації, виключає можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як адвоката.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, відповідачем не надано будь-яких доказів передачі позивачем інформації, що містить адвокатську таємницю, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано задоволено позовні вимоги.

Щодо доводів апелянта про те, що правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин та фактів прийняти рішення за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення, слід зазначити наступне.

З приводу судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою, за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Таку позицію щодо меж дискреції суб`єкта владних повноважень неодноразово підтримала Велика Палата Верховного Суду (зокрема, постанови від 14 листопада 2019 року у справі № 9901/619/18 та від 4 лютого 2020 року у справі №П/9901/871/18), а також Верховний Суд, в тому числі у справі про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності №2040/7713/18, що викладена у постанові від 20 лютого 2020 року.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, надання судом першої інстанції в даному контексті правової оцінки рішенню відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є втручанням у дискреційні повноваження Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 29 липня 2020 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 30.01.2023 р.