Справа № 640/16313/22
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Тернопільської митниці Держмитслужби визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство "Будпостач" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9-Е, кім. 314, ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Тернопільської митниці Держмитслужби (46020, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38) про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської митниці Держмитслужби від 08.09.2022 року № UА 403020/2022/000156/2 про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю рішення про коригування митної вартості товарів 08.09.2022 року № UА 403020/2022/000156/2, як такого, що прийнято Тернопільською митницею на підставі хибних висновків щодо не підтвердження поданими позивачем документами митної вартості товарів, що ввозилися на територію України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Тернопільської митниці не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, 01 жовтня 2016 року між позивачем (покупець) та компанією LUTIAN MACHINERY CO., LTD (Китай) (продавець) було укладено контракт №816, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує генератори і запасні частини до них в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.

14 лютого 2022 року для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

08 квітня 2022 року на підставі контракту №816 приватне підприємство платіжним дорученням №114 перерахувало продавцю кошти, як переплату за товар, в розмірі 352 114,85 доларів США.

18 квітня 2022 року продавець надав позивачу комерційну пропозицію, у якій зазначив ціну товарів та знижки на товар у разі збільшення обсягу замовлення.

19 квітня 2022 року продавець надав позивачу прайс лист без номеру щодо ціни імпортованих товарів.

21 квітня 2022 року продавець виписав позивачу комерційний інвойс №22LTJX5214-2 для оплати товарів у двох контейнерах на загальну суму 136 077,42 доларів США та пакувальний аркуш, у якому зазначені номери контейнерів.

26 квітня 2022 року для переміщення товарів в Україну митними органами Китаю було оформлено митну декларацію №18526328 за ціною 136 077,42 доларів США.

27 квітня 2022 на товари, що вказані в інвойсі був виписаний сертифікат походження №22С3326А2839/00025.

02 травня 2022 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 217375077 .

29.05.2022 перевізник виписав позивачу для оплати інвойси №, № та 17.06.2022 - № , а також 20.06.2022 року виписав довідку про транспортні витрати №17, згідно з якою розмір транспортних витрат по перевезенню двох контейнерів від порту Ningbo в Китаї до порту Гданськ в Польщі та до пункту пропуску Мостиська - Перемишль на митному кордоні в Україні становить 409 956,16 грн., а відповідно перевезення контейнера №SUDU6789277 становить 204 978,08 грн.

30 червня 2022 позивач виписав специфікацію №1 до комерційного інвойсу №22LTJX5214-2, у якій зазначив відомості про кількість товарів у одному контейнері №SUDU6789277 та їх ціну, яка становить 67 870,90 доларів США.

01 липня 2022 року позивач платіжним дорученням №6997 оплатив перевізнику витрати на перевезення товарів у двох контейнерах згідно з інвойсом № у сумі 409 956,16 грн., з яких 204 978,08 грн. за перевезення товарів у контейнері №SUDU6789277.

20 липня 2022 року позивач підготував довідку про оплату товарів за контрактом від 01.10.2016 №816 між позивачем та компанією LUTIAN MACHINERY CO., LTD (Китай).

Відповідно до накладної УМВС від 03.07.2022 № товари залізничним транспортом були доставлені до Тернопільської митниці.

07 липня 2022 року Приватне підприємство "Будпостач" подало до Тернопільської митниці митну декларацію № UA403020/2022/018592 для митного оформлення товарів, ввезених у контейнері №SUDU6789277, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 зазначив загальну суму за рахунком 67 870,90 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № UA403020/2022/018592 декларант додав документи, вказані у графі 44 митної декларації, а саме:

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 про перевезення товарів між позивачем та компанією Maersk А/S (Данія);

- Платіжне доручення №114 про оплату товарів;

- Комерційну пропозицію від 18.04.2022 щодо ціни товарів;

- Прайс лист без номеру від 19.04.2022 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 21.04.2022 №22LTJX5214-2 для оплати товарів позивачем;

- Пакувальний лист до інвойсу від 21.04.2022 №22LTJX5214-2;

- Сертифікат походження від 27.04.2022 №22С3326А2839/00025;

- Коносамент від 02.05.2022 № 217375077;

- Інвойси від 29.05.2022 №, № та від 17.06.2022 № для оплати перевізнику транспортних витрат;

- Довідку про транспортні витрати від 20.06.2022 №17;

- Специфікацію від 30.06.2022 №1 до комерційного інвойсу №22LTJX5214-2;

- Довідку від 20.07.2022 про оплату товарів за контрактом від 01.10.2016 №816;

- Залізничну накладну УМВС від 03.07.2022 №.

07 вересня 2022 року відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №789 835, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

07 вересня 2022 року позивач направив відповідачу листа №0709/22-1, до якого додав платіжне доручення від 01.07.2022 №6997 про оплату транспортних витрат перевізнику товарів в розмірі 409 956,16 грн.; митну декларацію країни відправлення від 26.04.2022 року№18526328 з перекладом; виписку з бухгалтерської документації: видаткову накладну від 01.08.2022 року; видаткову накладну від 05.08.2022; видаткову накладну від 16.08.2022 року; видаткову накладну від 22.08.2022 року.

08 вересня 2022 року Тернопільська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2022/000156/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів генератори за резервним методом на рівні 324,25 дол США/кг.

Як вбачається зі змісту гр.33 оскаржуваного рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортних перевізних документів, якщо здійснювалося страхування, - страхових документів, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - каталоги, специфікації виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару. - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; Встановлено, що до митного контролю та оформлення декларантом подано платіжне доручення в іноземні валюті від 08.04.2022 № 114, а інвойс № 22LTJX5214-2 виданий відправником 21.04.2022. Крім того, сума зазначена у платіжному доручені від 08.04.2022 № 114 не відповідає відомостям зазначеним у інвойс № 22LTJX5214-2 від 21.04.2022, при наявності розбіжностей в документах поданих до митного оформлення при митній декларації та наявної інформації в митного органу про рівень митної вартості подібних товарів значно вищої, важливе значення для прийняття рішення про визначення митної вартості важливе значення має висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступну митну формальність за кодом "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та додатково інспектором" 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Також, 08.09.2022 року Тернопільська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації № UA403020/2022/018592 та митному оформленні товарів № UA403020/2022/000682.

Вказуючи на протиправність рішення про коригування митної вартості товару від 08.09.2022 року № UА 403020/2022/000156/2, ПП «БУДПОСТАЧ» звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення про коригування митної вартості товару, як такого, що прийнято на підставі хибних висновків щодо непідтверження декларантом обґрунтованості визначення митної вартості товару за основним методом. Судом зазначено, що документи, подані позивачем разом із митною декларацією до митного оформлення, підтверджують, що визначена позивачем митна вартість товару за основним методом базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Апеляційна скарга Тернопільської митниці мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права. Апелянтом наголошено, що заявлена позивачем митна вартість імпортованого товару не базувалась на об`єктивних даних, що підтверджувались б документально та піддавались обчисленню. Додатково надані декларантом документи не усунули виявлених невідповідностей, що зумовило прийняття контролюючим органом рішення про визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів.

Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 МК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною другою статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 5 статті 57 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Наведені положення також кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України встановлено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 11 вересня 2015 року № 689.

Згідно з приписами пункту 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу ІІ Методичних рекомендацій).

Згідно з частиною третьою статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо надання позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом вичерпного пакету документів, що містив достатній обсяг даних для висновку про їх об`єктивність та документальну підтвердженість, позаяк, митним органом не доведено того, що під час митного оформлення товару декларантом було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів чи невірно визначено митну вартість товарів.

Щодо відомостей у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000156/2 про те, що «на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування», то суд зазначає, що митний орган не просив надати документи щодо страхування товарів.

Разом з тим, стосовно страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, то за відсутності страхування документи щодо страхування не надаються митному органу, що кореспондується з вимогами п. З статті 53 Митного кодексу України - декларант зобов`язаний надати для підтвердження заявленої митної вартості товарів страхові документи та документи що підтверджують вартість страхування, якщо таке здійснювалось.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 20.07.2022 про оплату товарів та у довідки про транспортні витрати від 20.06.2022 №17 зазначено, що вантаж не страхувався.

З приводу відомостей у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000156/2 про те, що «платіжне доручення в іноземній валюті від 08.04.2022 №114, а інвойс №22LTJX5214-2 виданий відправником 21.04.2022 року. Крім того, сума зазначена у платіжному дорученні від 08.04.2022 року №114 не відповідає відомостям зазначеним у інвойс № 22LTJX5214-2 від 21.04.2022», то суд зауважує, що по-перше вказані обставини не були підставою для вимоги про надання додаткових документів. По- друге, обставини про те, що оплата за товари здійснена раніше дати інвойсу, то в платіжному дорученні від 08.04.2022 №114 , у графі 70 зазначено, що оплата здійснена на підставі контракту від 01.10.2016 №816. В інвойсі зазначені умови оплати - 100% перед завантаженням.

Отже, зазначені відповідачем обставини не свідчать про наявність розбіжностей, що впливають на митну вартість та наявність підстав для витребування додаткових документів.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується із позицією суду першої інстанції, що ненадання відповідачем належної оцінки поданим позивачем документам та невстановлення митним органом у межах спірних правовідносин конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за ціною договору.

Згідно з частиною сьомою статті 57 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Стосовно відомостей у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000156/2 (див. додаток 20) щодо наявної інформації в митного органу про рівень митної вартості подібних товарів значно вищої, чим заявленої декларантом, як підстави для витребування додаткових документів, то рівень митної вартості товарів не був підставою для витребування додаткових документів, що також підтверджується електронним повідомленням відповідача від 07.09.2022 №789 835.

Як встановлено судом, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Частинами 1 - 4 статті 60 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту (за основним методом).

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Окремо суд звертає увагу, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов`язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право витребувати додаткові документи у декларанта лише за умови, якщо вже надані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Зважаючи на викладене, в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Тому в даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку про неможливість на основі поданих документів підтвердити складові частини митної вартості.

У справі, що розглядається, митним органом не доведено того, що під час митного оформлення товару декларантом було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів чи невірно визначено митну вартість товарів.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо недоведеності з боку відповідача наявності у нього підстав для коригування митної вартості товару, заявленої декларантом за митною декларацією №UA100670/2020/105494, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товарів від 15.09.2020 №UA100000/2020/200043/2.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Обставини справи судом першої інстанції встановлено правильно. Порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма