Справа № 160/24360/21
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 січня 2023 року

м. Київ

справа №160/24360/21

адміністративне провадження № К/990/2133/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 160/24360/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 20.05.1996 до 20.10.1998 року, у загальній кількості 9 місяців 21 день;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за півтора місяці, сформовану за період з 20.10.1998 до 01.09.2010, у загальній кількості 5 років 11 місяців 7 днів;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 13.02.2015 до 13.04.2015, у загальній кількості 6 місяців 3 дні;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові в підготовці та направленні йому документів, передбачених постановою правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 для призначення йому пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області;

- зобов`язати відповідача зарахувати йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 20.05.1996 до 20.10.1998, у загальній кількості 9 місяців 21 день;

- зобов`язати відповідача зарахувати йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за півтора місяці, сформовану за період з 20.10.1998 до 01.09.2010, у загальній кількості 5 років 11 місяців 7 днів;

- зобов`язати відповідача зарахувати йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 13.02.2015 до 13.04.2015, у загальній кількості 6 місяців 3 дні;

- зобов`язати відповідача підготувати та направити документи, передбачені постановою правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області для призначення йому пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992;

- здійснити перерахунок та нарахування пенсії, з 07.08.2017, який стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2022, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 20.05.1996 до 20.10.1998.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за півтора місяці, сформовану за період з 20.10.1998 до 01.09.2010.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 13.02.2015 до 13.04.2015.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові в підготовці та направленні документів, передбачених постановою правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 20.05.1996 до 20.10.1998.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за півтора місяці, сформовану за період з 20.10.1998 до 01.09.2010.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені один місяць за сорок днів, сформовану за період з 13.02.2015 до 13.04.2015.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та направити документи, передбачені постановою правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись із такими судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору ця справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Згідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі, відповідач не наводить обґрунтованих підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Крім того, посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи в касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії»).

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 160/24360/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій