Справа № 200/10205/21
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Справа№200/10205/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., за участі секретаря судового засідання Загнібеди Е.О.,

представника позивача - Назаренко А. С.,

представника відповідача - Качмарик Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за позовною заявою Концерну «Тріон» до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

11 серпня 2021 Концерн «Тріон» (далі - позивач), звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 09.04.2021 №0004321/0901, №0004319/0901 про застосування штрафних санкцій відносно Концерну «Тріон» на підставі акта фактичної перевірки №2454/05/99/06/09/25097621 від 18.03.2021.

Ухвалою суду від 13.08.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановлено строк надання заяв по суті, витребувано визначені судом докази.

Ухвалою суду від 09.09.2021 в задоволенні клопотання відповідача, Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження від 06.09.2021 - відмовлено.

10.09.2021 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.12.2021 вирішено подальший розгляд справи №200/10205/21 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.01.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.02.2022 року.

Ухвалою суду від 02.02.2022 судове засідання у справі відкладено на 16.02.2022.

16.02.2022 представник позивача надав до суду клопотання про допуск до участі у справі адвоката Назаренко Алли Сергіївни та відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.02.2022 відкладено судове засідання у справі на 02.03.2022.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 відкладено судове засідання у справі.

31.10.2022 судом запропоновано сторонам протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали надати заяви щодо розгляду даної справи по суті в порядку письмового провадження.

04.11.2022 представник Концерну «Тріон» заявив клопотання про зупинення провадження у справі №200/10205/21 до припинення або скасування правового режиму воєнного стану на території України. Зазначив, що після усунення обставин, що стали підставою зупинення - провадження у справі поновити за ініціативою суду відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

04.11.2022 судом відмовлено в задоволенні клопотання представника Концерну «Тріон» від 04.11.2022 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.12.2022 призначено судове засідання у справі на 16.12.2022, про що належним чином повідомлено сторін у справі.

12.12.2022 представник позивача, Концерну «Тріон», засобами електронного зв`язку звернувся до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 14.12.2022 задоволено клопотання представника позивача від 12.12.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16.12.2022 судове засідання не відбулося з поважних причин. Судом призначено судове засідання у справі на 27.01.2023, про що належним чином повідомлено сторін у справі.

21.12.2022 представник Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, засобами електронного зв`язку звернувся до суду із заявою про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.12.2022 заяву представника Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, від 21.12.2022 про розгляд справи в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

23.01.2023 представник Концерну «Тріон» засобами електронного зв`язку звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.01.2023 заяву представника Концерну «Тріон» від 23.01.2023 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

23.01.2023 представник відповідача засобами електронного зв`язку звернувся до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

23.01.2023 судом задоволено клопотання представника відповідача, Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, від 23.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

24.01.2023 представник позивача, Концерну «Тріон», засобами електронного зв`язку звернувся до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

24.01.2023 судом задоволено клопотання представника позивача, Концерну «Тріон», від 24.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

27.01.2023 представники сторін приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.01.2023 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Разом із цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працівниками Головного управління ДПС у Донецькій області була проведена фактична перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС за адресою здійснення господарської діяльності: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24, за результатом якої було складено відповідний акт. На підставі акта були складені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач звернувся до ДПС України зі скаргою від 26.04.2021 № 26/04 на податкові повідомлення-рішення. За результатами розгляду скарги, рішенням від 29.06.2021 № 14503/6/99-00-06-03-02-06 ДПС України залишила податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач зазначає про протиправність прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень та посилається на порушення відповідачем строку розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення.

Наголошує на тому, що в наказі на перевірку було відсутнє посилання на інформацію про можливе конкретне порушення вимог законодавства, а формальне посилання на статтю 80 Податкового кодексу України не може слугувати підставою для проведення фактичної перевірки.

Відповідачем надано письмовий відзив, в обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що під час проведення перевірки посадові особи ГУ ДПС у Донецькій області діяли із дотриманням положень Податкового кодексу України, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача. Перед початком проведення фактичної перевірки позивача пред`явлено службові посвідчення та ознайомлено з наказом ГУ ДПС у Донецькій області та направленнями на проведення фактичної перевірки. При цьому, генеральний директор Концерну «Тріон» Тахтаров С.В. під час проведення фактичної перевірки 18.03.2021 особисто отримав копію наказу та власноручно поставив підпис в направленнях на проведення перевірки.

Перевіркою встановлено:

- не обладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників на п`яти резервуарах введених в експлуатацію та трьох витратомірів лічильників на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу № 1009214 у період з 01.04.2020 по 18.03.2021 включно.

- здійснення роздрібної торгівлі пальним на акцизному складі № 1009214 (АЗС) за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24 де здійснює господарську діяльність Концерн «Тріон» у період з 01.07.019 по 14.07.2019 включно без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, що підтверджується відповідними документами.

Таким чином, в ході перевірки було встановлено порушення:

1) частини двадцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР щодо: здійснення роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 по 14.07.2019 без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на акцизному складі (АЗС) за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24;

2) п. а) абзацу 6 пп. 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, щодо необладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі п`яти рівнемірів-лічильників на п`яти резервуарах введених в експлуатацію, розташованих на акцизному складі, та трьох витратомірів-лічильників на місці відпуску пального з акцизного складу №1009214 у період з 01.04.2020 по 18.03.2021 на акцизному складі Концерну «Тріон» № 1009214 за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.03.2021 № 2454/05/99/06/09/25097621. Генеральний директор Концерну «Тріон» Тахтаров С.В. 18.03.2021 підписав та отримав екземпляр акта про, що свідчить його особистий підпис в акті перевірки. Також, Тахтаровим С.В. надані пояснення до акта перевірки.

За результатами розгляду матеріалів фактичної перевірки Концерну «Тріон» від 18.03.2021 Головним управлінням ДПС у Донецькій області 09.04.2021 прийнято податкові повідомлення-рішення № 0004319/0901 та №0004321/0901 про застосування до Концерну «Тріон» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за здійснення роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 по 14.07.2019 без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним у розмірі 250000,00 гривень та за відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі № 1009214 у період з 01.04.2020 по 18.03.2021 у розмірі 160000,00 гривень.

Обставини, викладені позивачем в адміністративному позові, на яких ґрунтуються його вимоги, не є підставою для скасування правильного по суті рішення, також вони не стосуються предмета доказування. В адміністративному позові позивачем факт продажу пального та нездійснення реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників на введеному в експлуатацію резервуарі не заперечується.

Оскільки в ході фактичної перевірки встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та норм Податкового кодексу України, яка проведена із дотриманням вимог Податкового кодексу України були прийняті податкові повідомлення-рішення.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладеного в акті перевірки висновкам, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, відповідач зазначив на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Позивачем надані додаткові пояснення, в яких зазначає, що суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовані Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону №222-VIII (в редакції з 01.07.2019 року) - ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття (частина перша статті 8 Закону № 222-VIII).

Відповідно до постанови КМУ № 545 від 19.06.2019 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» - територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. При цьому, вказана постанова набрала чинності 01 липня 2019 року.

Листом Державної фіскальної служби за №17014/7/99-99-12-01-01-17від 30.05.2019 на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» доведено територіальним органам - Головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12.06.2019. При цьому, Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01.07.2019. Отже, подаючи документи для отримання ліцензії з. 12.06.2019 отримати ліцензію для здійснення оптової торгівлі пальним можливо було не раніше 01.07.2019, що є днем набранням чинності норм Закону №2628-VIII щодо ліцензування, зокрема, щодо відповідальності за торгівлю пальним без ліцензії. При цьому, згідно з абз. 4 пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці. У разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується (частина друга статті 20 Закону № 222-VIII).

Позивач акцентує увагу суду, що саме нечіткість врегульованих відносин, яка полягає у тому, що початок видачі ліцензії органом ліцензування та відповідальність за провадження оптової торгівлі пальним без ліцензії припадають на один день, є штучно створеною перешкодою в господарюванні для добросовісних платників.

В судових засіданнях представники сторін надали пояснення.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач - Концерн «Тріон» () пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації з 16.07.1997 №0000001, є юридичною особою, в даних правовідносинах, у відповідності до вимог статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, зокрема щодо запобігання та виявлення порушень законодавства з питань виробництва, зберігання та обліку пального, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів та у відповідності до вимог статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

Судом встановлено, що відповідачем 18.03.2021 проведено фактичну перевірку Концерну «Тріон» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС. Перевірка проведена на акцизному складі № 1009214 (АЗС) за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24. Перевірка проведена у присутності генерального директора Тахтарова Сергія Васильовича .

Перевірку проведено на підставі п.п. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, наказу про проведення фактичної перевірки від 17.03.2021 № 315-п та направлень на перевірку від 17.03.2021 № 457 та № 458.

Генеральний директор Тахтаров С.В. з направленнями на перевірку ознайомився о 13:20 годині, копію наказу від 17.03.2021 № 315-п отримав, про що свідчить особистий підпис у розписках про ознайомлення з направленням та наказом.

За результатами перевірки складено акт від 18.03.2021 № 2454/05/99/06/09/ 25097621 . Вказаний акт перевірки підписаний генеральним директором Тахтаровим С.В. без зауважень, проте з наданням пояснень.

Згідно наданих письмових пояснень, Тахтаров С.В. зазначив, що «на момент вступу закону про ліцензування АЗС у підприємства не було дозволу від державної служби з питань праці на експлуатацію наших механізмів, обладнання підвищеної небезпеки. Попередній був прострочений. Без даного дозволу неможливо було отримати ліцензію на торгівлю пальним. Підприємство знаходилось в тяжкому фінансовому стані, а для отримання нового «дозволу» необхідні були великі кошти, не дивлячись на ці трудності, ми почали виготовлення. Звернулись з заявою до ДП «Донецький експертний центр Держпраці», 24.06.2019 - був отриманий висновок експертизи. До цього ми звернулись на початку року 2019 за виконанням цих робіт та 12.04.2019 уклали договір на частину робіт для цього дозволу, проте все затягнулось у часі. Подати заявку на ліцензію на підставі них документів змогли лише 03.07.2019, сплатили одразу 2000,00 гривень, а ліцензію отримали тільки 15.07.2019. Зупинити роботи АЗС не міг, оскільки були зобов`язання перед покупцями і залишити робітників без роботи та заробітної плати не міг».

Актом перевірки від 18.03.2021 № 2454/05/99/06/09/ 25097621 встановлено:

1) факт необладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів - лічильників на п`яти резервуарах введених в експлуатацію та трьох витратомірів лічильників на місцях відпуску пального, чим порушено вимоги п. а) абзацу 6 пп. 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України;

2) факт здійснення роздрібної торгівлі пальним на акцизному складі № 1009214 (АЗС) за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна буд. 24 у період з 01.07.2019 по 14.07.2019 включно без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено вимоги частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Згідно акта інвентаризації пального станом на 18.03.2021 на 13 год. 34 хв., який є додатком № 1 до акта фактичної перевірки від 18.03.2021 № 2454/05/99/06/09/ 25097621 , встановлено наявність фактичних залишків пального в п`яти резервуарах в яких зберігається бензин А-95 (залишок 4101,56 літрів), бензин А-92 (залишок 7449,14 літрів), бензин А 95П (залишок 2683,00 літрів), дизельне паливо (залишок 3452,50 літрів), скраплений газ (залишок 1806,72 літрів).

Суд зазначає, що до матеріалів перевірки додано вибіркові роздруківки чеків продажу пального у період з 01.07.2019 по 14.07.2019 з системи збору зберігання даних ДПС України, які підтверджують факт продажу пального в період з 01.07.2019 по 14.07.2019.

На підставі акта перевірки № 2454/05/99/06/09/25097621 від 18.03.2021, фіскальним органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.04.2021 № 0004321/0901 та № 0004319/0901, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на загальну суму 410000,00 гривень.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.04.2021 № 0004321/0901, встановлено, що відповідно до положень пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодекс України за необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі застосовується штраф в розмірі 20000,00 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.04.2021 № 0004319/0901, встановлено, що відповідно до абз. 10 частини другої статті 17 Закону України № 481 за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії застосовується штраф в розмірі 250000,00 гривень.

Концерн «Тріон» звернувся до ДПС України зі скаргою від 26.04.2021 № 26/04 на податкові повідомлення-рішення від 09.04.2021 № 0004321/0901 та № 0004319/0901, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на загальну суму 410000,00 гривень. За результатами розгляду скарги рішенням від 29.06.2021 № 14503/6/99-00-06-03-02-06 ДПС України залишила податкові повідомлення-рішення без змін.

В матеріалах справи наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 1900215, яка надана Концерну «Тріон» терміном дії з 15.07.2019 до 15.07.2024. Ліцензія видана 15.07.2019.

Позивачем надано ряд договорів, які були ним укладені для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а саме:

- договір № 367 на виконання роботи (послуги) від 28.01.2019 укладений з ДП «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» на виконання робіт з експертного обстеження (технічного діагностування) резервуара СУГ-10.Н.УХЛ1, позачергового повного технічного огляду резервуара СУГ-10.Н.УХЛ1;

- договір 125-1.19 надання послуг від 25.01.2019 укладений з ТОВ «Торінтерм» на надання послуг по навчанню та перевірці знань з законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці працівників підприємства;

- договір № 31012019 на виконання роботи (послуги) від 31.01.2019 укладений з ТОВ «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» на виконання робіт з проведення ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки БП АЗС, розроблення декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки БП АЗС та проведення експертизи декларації;

- договір № 307 на виконання роботи (послуги) від 24.01.2019 укладений з ДП «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» на виконання роботи з проведення експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань ОП та ПБ під час виконання заявлених робіт п/н (п. 6.11 дод. 2 Порядку затвердженого постановою КМУ № 1107 від 26.10.2011); під час експлуатації заявленого устаткування п/н (п. 7, 10 дод. З Порядку);

- договір № 04022019 на виконання роботи (послуги) від 04.02.2019 укладений з ТОВ «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» на виконання робіт з розроблення плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій (ПЛАС) об`єкту підвищеної небезпеки БП АЗС;

- договір послуг № 13/2019/ТО від 06.02.2019 укладений з Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «АСТРОН» на виконання послуг по технічному обслуговуванню технічного обладнання;

- договір № 18-2.19 надання послуг від 08.02.2019 укладений з ТОВ «Торінтерм» на надання послуг з навчання працівників підприємства з питань охорони праці;

- договір № 1518 на виконання роботи (послуги) від 12.04.2019 укладений з ДП «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» на виконання робіт з проведення електричних вимірювань електроустановок та електрообладнання АЗС, АГЗС (опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування, ізоляції силових і освітлювальних електричних мереж).

Позивачем здійснено оплату за виконання робіт та надання послуг на підставі зазначених договорів, про що свідчать платіжні доручення від 12.02.2019 № 134, від 05.02.2019 № 106, від 05.02.2019 № 107, від 27.03.2019 № 7777, від 19.06.2019 № 7844, від 22.03.2019 № 7767, від 22.02.2019 № 156, від 12.04.2019 № 314, від 08.02.2019 № 124, від 28.03.2019 № 261.

Крім того, в матеріалах справи наявних договір № 1509/21-01 на поставку обладнання від 15.09.2021 укладений з ТОВ «Навітрек» відповідно до якого, Концерну «Тріон» передається обладнання для системи вимірювання палива. Оплата за зазначеним договором підтверджується платіжними дорученнями від 05.10.2021 № 643, від 27.10.2021 № 730, від 19.11.2021 № 819, від 17.12.2021 № 950.

Позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення відповідача, як такі, що прийняті всупереч вимогам чинного законодавства без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, за наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, підпункт вказаної норми передбачає як підставу проведення фактичної перевірки здійснення функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які згідно статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» покладені на відповідача.

Згідно пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформленого відповідно до вимог Податкового кодексу України, зокрема, направлення на проведення перевірки (формальна підстава).

Наказ Головного управління ДПС у Донецькій області від 17.03.2021 № 315-П про проведення фактичної перевірки Концерну «Тріон» відповідає вимогам, що передбачені підпунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Зокрема, він містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адресу об`єкта; мету перевірки; підстави для проведення перевірки, визначені Податкового кодексу України, зокрема підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України; дату початку перевірки; тривалість перевірки; підпис уповноваженої особи скріплений печаткою контролюючого органу, що відповідає вимогам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України вимагає зазначення в наказі підстави для проведення перевірки, що визначена цим Кодексом, проте вимога детально описувати зміст обставин, які стали підставою перевірки, - відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року по справі № 460/1239/19, а саме, що відповідно до п.п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Позивач вказує на те, що у наказі не зазначено, на підставі яких відомостей (інформації) відповідач вирішив провести перевірку, проте Верховний Суд дійшов висновку, що не зазначення такої підстави не свідчить про незаконність наказу або перевірки.

З урахуванням встановлених обставин у цій справі суд приходить до висновку, що контролюючий орган не порушив вимог Податкового кодексу України щодо призначення перевірки наказом від 17.03.2021 № 315-п.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє доводи позивача, щодо не наведення в наказі про проведення фактичної перевірки Концерну «Тріон» підстав для проведення перевірки.

Стосовно порушення строку розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 56.2, 56.3 статті 56 Податкового кодексу України - у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Пунктом 56.16 статті 56 Податкового кодексу України закріплено, що днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Строк розгляду контролюючим органом скарги платника податків установлений пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України у відповідності до якого контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

За змістом пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20- денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20- денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Однак, відповідно до підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено пункту 52-8 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020 відповідно до якого тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків, що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 Кодексу.

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

З наведеного вбачається, що зазначені в якості обґрунтування позовних вимог обставини порушення 20-денного строку прийняття рішення за скаргою в порядку адміністративного оскарження, що має наслідком повне задоволення скарги на користь платника податків, суд не враховує та відхиляє в силу підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Стосовно суті виявлених порушень під час проведення фактичної перевірки, щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0004319/0901 від 09.04.2021, відповідно до якого застосовано штрафні санкції у розмірі 250000,00 гривень - за здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліценції, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (надалі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Орган виконавчої влади уповноважений видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним визначено у постанові Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесені зміни до пункту 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 (опубліковано 28.06.2019 у газеті «Урядовий кур`єр» №121 (територіальні органи ДФС уповноважено на видачу ліцензій на роздрібну торгівлю пальним).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Кодексу контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Так, згідно з абз. 9 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

За умовою частини першої статті 16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Аналіз наведених норм Закону №481/95-ВР свідчить про те, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктом господарювання лише за наявності у нього ліцензії на роздрібну торгівлю. Проте, у разі здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліценції до суб`єкта господарювання застосовується штраф.

Судом встановлено, що 15.07.2019 Головним управлінням ДПС у Донецькій області видано ліцензію за реєстраційним номером 1900215 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - Концерн «Тріон» терміном дії з 15.07.2019 до 15.07.2024, за місцем торгівлі - Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24, АЗС.

Разом з тим, як вбачається з акта перевірки від 18.03.2021 № 2454/05/99/06/09/ 25097621 , під час проведення перевірки встановлено факт реалізації Концерном «Тріон» пального без наявної ліцензії.

Вказані факти підтверджуються матеріалами справи, зокрема даними з ІС «Податковий блок» підсистеми «Аналітична система» (Чеки РРО) та даних платника - Звіту періодичного скороченого з № 0022 від 01.07.2019 по № 0038 від 14.07.2019 фіскальної пам`яті РРО за період з 01.07.2019 по 14.07.2019.

З приводу посилань позивача на те, що 03.07.2019 ним подано до контролюючого органу заяву на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, тобто вчинено всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі щодо пального видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Таким чином, у вповноваженого органу є передбачений Законом №481/95-ВР 20-денний строк на видачу ліцензії або прийняття рішення про відмову у такій видачі, який з урахуванням поданої заяви 03.07.2019 закінчувався 23.07.2019.

Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 1900215, видана 15.07.2019 терміном дії з 15.07.2019 по 15.07.2024.

Разом з тим, позивачем здійснено роздрібну торгівлю пальним з 01.07.2019 по 14.07.2019 за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24, АЗС, до отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, чим порушено вимоги статті 15 Закону №481/95-ВР.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує факт торгівлі пальним Концерном «Тріон» у період з 01.07.2019 по 14.07.2019.

Суд також не бере до уваги укладені договори Концерном «Тріон», оскільки укладення договір було направлено на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та ніяким чином не спростовує факт здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліценції на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24, АЗС.

Отже, наведені позивачем доводи у позовній заяві не спростовують факт продажу пального без належним чином оформленої ліцензії, а тому не звільняють позивача від відповідальності за порушення статті 15 Закону №481/95-ВР, яка передбачена абз. 10 частини другої статті 17 названого Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 250000,00 гривень відповідно до абз. 10 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР та законно винесено податкове повідомлення-рішення № 0004319/0901 від 09.04.2021.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0004321/0901 від 09.04.2021, відповідно до якого застосовано штрафні санкції у розмірі 160000,00 гривень - за необладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, штрафні санкції до позивача застосовані за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу, інших газів, бутану, ізобутану за зазначеними в цьому підпункті кодами УКТЗЕД - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до підпунктів 1 і 2 пункту 2 Порядку №891, затвердженого на виконання статті 230 ПК України, витратомір-лічильник - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах. Рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.

Реєстрація витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Реєстрі здійснюється на підставі довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, форму якої затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944.

Відповідно до абзацу п`ятого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Кодексу паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Отже, кожний введений в експлуатацію стаціонарний резервуар, розташований на акцизному складі, повинен бути обладнаний рівнеміром-лічильником, який повинен відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства.

Кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу, розташоване на акцизному складі, повинно бути обладнане витратомірами-лічильниками. Функції витратомірів-лічильників виконують встановлені на акцизних складах паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі,

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, положеннями підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України покладено на суб`єктів господарювання, які є розпорядниками акцизних складів обов`язок щодо реєстрації усіх розташованих на акцизних складах резервуарів, введених в експлуатацію, вітромірів-лічильників та рівнемірів-лічильників у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

По-друге, забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

По-третє, відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

Згідно пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб, метрів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Рєстрі не пізніше 1 січня 2020 року.

В той же час, про встановлення на законодавчому рівні обов`язку щодо обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками у 2020 році суб`єкти господарювання були обізнані з набранням 01.01.2018 чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 №2245-VIII, яким, зокрема, розділ ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 18, відповідно до якого норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

- з 1 січня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів;

- з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів;

- з 1 січня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів.

Законом України від 18 грудня 2019 року №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово січня замінено словом квітня.

Таким чином, законодавчі вимоги щодо обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками введені із застосуванням принципу стабільності та передбачуваності, з наданням відповідним суб`єктам господарювання достатнього часу для приведення своєї діяльності у відповідність до норм Податкового кодексу України.

Отже, позивач як розпорядник акцизного складу був зобов`язаний обладнати резервуари та зареєструвати у відповідному Єдиному державному реєстрі витратоміри-лічильники до 01 квітня 2020 року, що останнім не зроблено.

Так, в ході проведеної фактичної перевірки контролюючим органом встановлено, що Концерн «Тріон» не здійснив обладнання та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі п`яти рівнемірів-лічильників на п`яти резервуарах введених в експлуатацію, розташованих на акцизному складі, та трьох витратомірів-лічильників на місці відпуску пального з акцизного складу №1009214 за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 24, АЗС.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не заперечує факт необладнання та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі п`яти рівнемірів-лічильників на п`яти резервуарах введених в експлуатацію, розташованих на акцизному складі, та трьох витратомірів-лічильників на місці відпуску пального з акцизного складу №1009214, оскільки в позовній заяві та поясненнях до акта від 18.03.2021 № 2454/05/99/06/09/25057621 зазначав про відсутність коштів для обладнання витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального.

Більш того, договір № 1509/21-01 укладений з ТОВ «Навітрек» на поставку обладнання для системи вимірювання палива лише 15.09.2021, що свідчить про необладнання та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального на момент здійснення фактичної перевірки.

Таким чином, позивач не дотримався вимог пп.230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині обов`язку обладнання та реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі п`яти рівнемірів-лічильників на п`яти резервуарах введених в експлуатацію, розташованих на акцизному складі, та трьох витратомірів-лічильників на місці відпуску пального.

Відповідно до пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій, зокрема за: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками.

Отже, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за необладнання та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що стало підставою для призначення фактичної перевірки і було підтверджено контролюючим органом при перевірці.

Суд наголошує, що решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші протии Україн» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, а також виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, системного аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень відповідачем, позовні вимоги Концерну «Тріон» задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Концерну «Тріон» (місце знаходження: вул. Центральна, буд. 24, м. Мирноград, Донецька область, 85320; ) до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місце знаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.04.2021 №0004321/0901, №0004319/0901 - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 27.01.2023.

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2023.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна