Справа № 932/433/23
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 932/433/23
Провадження № 2а/932/14/23
24 січня 2023 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:
головуючого судді - Куцевола В.В.
при секретарі - Рибалці В.І.
представника позивача Мельника Д.П.
відповідача ОСОБА_1
представника відповідача - Потьомкіна С.М.
перекладача Болотникової О.В.
розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Єгипту ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Єгипту, -
10.01.2023 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , з вимогами про примусове видворення його за межі України.
Підставами для задоволення позову вказано наступне. Так, відповідач є громадянином Єгипту та документований паспортом № НОМЕР_1 . 16.06.2018 року відповідач прибув на територію України через КПП «Гоптівка» з метою навчання. 12.03.2019 року документувався посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 01.11.2019 року, але після спливу строку дії посвідки територію України не покинув.
Рішенням УДМС в Луганській області скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні від 12.03.2019 року

Відповідач із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного громадянина Єгипту біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутня.

З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства відповідачем, втрачено підстави для перебування в Україні передбачені ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». На підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відносно відповідача, ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 26.08.2022 року № 101 про примусове повернення з України, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 24.09.2022 року.

Відповідач, до теперішнього часу не залишив територію України, та, відповідно, не виконав рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.08.2022 року № 101 про примусове повернення з України.

Ухвалою суду від 12.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Миколаївському пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що йому необхідно відновити документи для того щоб покинути територію України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Зазначив, що відповідач бажає покинути територію України, для чого органи міграційної служби повинні зробити запит до посольства Єгипту.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи у межах наданих суду доказів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Єгипту.

Відповідач в`їхав в Україну 16.06.2018 року через КПП «Гоптівка» з метою навчання.

12.03.2019 року отримав посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 01.11.2019 року.

12.07.2019 року УДМС в Луганській області посвідку № 800054283 скасовано, у зв`язку із закінченням навчання.

Постановою ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 28.07.2022 року відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, тобто за порушення правил перебування іноземців в Україні.

26.08.2023 року ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 101 про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни на тій підстави, що посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 скасована, термін перебування в Україні перевищено і відповідач ухилився від виїзду за межі держави. Цим рішенням зобов`язано відповідача залишити територію держави у строк до 24.09.2023 року. Того ж дня, відповідач отримав копію цього рішення.

Відповідно до письмових пояснень відповідача, він у 2019 році закінчив університет та отримав диплом, а потім уклав шлюб, однак розлучились через війну та бажання відповідача виїхати з країни.

На момент прийняття рішення № 101 від 26.08.2022 року, відповідач із заявами про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, не звертався.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, відповідач 12.07.2019 року уклав шлюб з ОСОБА_2 , який розірвано 01.09.2021 року на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області, про що внесено запис до реєстру.

09.01.2023 року відповідача було затримано та доставлено до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до подання Управління міграційної поліції ГУ НП у Дніпропетровській області від 09.01.2023 року, виявлено факт нелегального перебування відповідача на території України та невиконання ним рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.08.2022 року про примусове повернення до країни походження.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Відповідно вимог до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Згідно із вимогами до ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Відповідно до вимог ч. 8 ст. 26 цього Закону, примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідачем доказів визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суду не надано. Крім того, у справі відсутні докази, які би свідчили, що відповідач залишав країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань в розумінні ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно із вимогами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв. З метою контролю за виконанням іноземцем та особою без громадянства рішення про примусове повернення службові особи органу охорони державного кордону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, можуть супроводжувати такого іноземця та особу без громадянства по території України. У разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця або особи без громадянства скасовується віза і вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік підстав для перебування іноземців на території України. Так, ч. 13 цієї статті встановлено, що іноземці, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання. Згідно з вимогами ч. 16 ст. 4 цього Закону, іноземці, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, що тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно з вимогами ч. 13 ст. 5 цього Закону, підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов`язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, про відрахування з такого закладу.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 5-1 Закону, строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить, у випадку, визначеному частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, - період навчання, який зазначається в документі, що підтверджує факт навчання в Україні. Строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.

Відповідно до пп. 2 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ № 322 від 25.04.2018 року, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи. Відповідно до підпункту 4 п. 71 Порядку, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі скасування посвідки.

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ № 150 від 15.02.2012 року, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно із вимогами ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України. Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно із вимогами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Відповідач, громадянин Єгипту, у зв`язку з вступом до вищого навчального закладу - отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 01.11.2019 року. Останнього разу відповідач в`їхав в Україну 16.06.2018 року. Рішенням УДМС в Луганській області від 12.07.2019 року посвідку відповідача на тимчасове проживання в Україні скасовано, оскільки відпала правова підстава для його перебування на теренах держави. У дев`яностоденний строк відповідач територію України не залишив, з клопотанням про продовження строку для перебування на території України чи з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не звертався, що стало підставою для прийняття позивачем рішення від 26.08.2022 року про його примусове видворення за межі України.

Суд враховує надані відповідачем у судовому засіданні пояснення, згідно яких, він не покинув вчасно територію України через відсутність коштів та закінчення строку дії паспорту. Наразі бажає покинути територію України, однак просить, щоб органи міграційної служби надали запит до посольства для отримання документів.

Оскільки відповідач втратив право на проживання в Україні після відрахування його з навчального закладу та спливу строку безвізового перебування на території України не залишив територію України, він порушив вимоги чинного законодавства України, дотримання яких є його обов`язком в силу ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», через що позов Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 288 КАС України, судовий збір за подання до суду позовних заяв з приводу примусового повернення за межі України іноземців, не справляється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 143, 243-246, 250-251, 288, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (, 49000, м. Дніпро, вул. Липинського, 7) до громадянина Єгипту ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Єгипту задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Куцевол