Справа № 420/19366/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 лютого 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом громадянина КНР ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов громадянина КНР ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 12.10.2022 року ГУ Державної міграційної служби у Донецькій області про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину КНР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зупинити дію рішення від 12.10.2022 року ГУ Державної міграційної служби України у Донецькій області до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

16.01.2022 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому він просить зупинити дію рішення від 12.10.2022 року ГУ Державної міграційної служби України у Донецькій області до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначено, що в останньому абзаці оскаржуваного рішення зазначено, що «відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про імміграцію» особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання цього рішення». Таким чином до позивача може бути застосовано процедуру видворення у примусовому порядку в термін з 20.01.2023 року, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на перебування судді у відпустці в період з 16.01.2023 року по 31.01.2023 року, заява про забезпечення позову розглядається судом 01.02.2023 року в перший день після виходу судді з відпустки.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Позивач на зазначає обставин, в контексті спірних правовідносин, які підтверджують те, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що до позивача може бути застосовано процедуру видворення у примусовому порядку в термін з 20.01.2023 року, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про імміграцію» особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання цього рішення».

Разом з цим суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про імміграцію», якщо особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, рішення про її видворення не приймається до набрання рішенням суду законної сили.

Суд зазначає, що в межах справи №420/19366/22 позивач оскаржує рішення від 12.10.2022 року ГУ Державної міграційної служби у Донецькій області про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину КНР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на зазначене, відповідно до .ч 4 ст. 13 Закону України «Про імміграцію», рішення про видворення позивача не може бути прийнято до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Таким чином заборона на видворення позивача до набрання рішенням суду законної сили встановлена безпосередньо Законом України «Про імміграцію», а тому, в даному випадку, відсутні підстави для забезпечення позову у спосіб обраний позивачем, у зв`язку з чим у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за позовом громадянина КНР ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук