Справа № 280/5695/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Справа № 280/5695/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивачка просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 07.09.2022 №9398-8745/К-02/8-0800/22 щодо призначення позивачці пенсії з дня набуття права, нарахування та виплату за недоотриманий період з 12.10.2019 по 22.11.2021, та зобов`язати відповідача призначити позивачці на малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а саме з 12.10.2019, провести її нарахування та виплату з дати призначення, а саме з 12.10.2019, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 04.02.2020 позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії, через те, що в сканованих матеріалах пенсійної справи годувальника має місце невідповідність його по-батькові, рекомендовано позивачці звернутися до суду для встановлення факту належності чоловікові позивачки (годувальнику) правовстановлюючих документів. Пенсію призначено позивачці з 23.11.2021 після набрання законної сили рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.10.2021 у справі №322/556/21. Позивачка вважає, що пенсія по втраті годувальника моє бути призначена відповідачем з 12.11.2019, оскільки вчасно звернулась за її призначенням до відповідача, від відповідача позивачка не отримувала письмового повідомлення про необхідність до оформлення документів або надання додаткових документів, відповідачем не вчинено жодних дій щодо отримання відомостей щодо достовірності наявних документів, формальні неточності у документах не можуть бути підставою щодо обмеження права на соціальний захист. Відповідач відмовив у задоволенні заяви позички від 22.08.2022 щодо перерахування пенсії. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 28.09.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач позов не визнав, 20.10.2022 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що 04.02.2020 позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на малолітнього ОСОБА_2 . У зв`язку з неточностями в документах померлого годувальника позиваці було відмовлено у призначенні пенсії. 23.11.2021 позивачка повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Пенсія призначена на неповнолітнього ОСОБА_2 на підставі заяви позивачки від 23.11.2021 та додаткових документів про стаж годувальника, в тому числі рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.10.2021 у справі №322/556/21. Оскільки з дати смерті годувальника (11.10.2019) до дня надання позивачкою необхідних документів минуло більше дванадцяти місяців, то вважає оскаржувані дії правомірними, просить відмовити у задоволенні позову.

27.10.2022 від відповідача до суду надійшли матеріали пенсійної справи позивачки.

03.11.2022 від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що до заяви від 04.02.2020 нею були додані всі необхідні для призначення пенсії документи, нею не отримано жодних повідомлень від відповідача про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів, відповідачем не вчинено жодних дій для з`ясування достовірності поданих документів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 20.09.2019 між позивачкою та ОСОБА_3 був укладений шлюб.

11.10.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (у віці 58 років), помер.

З ІНФОРМАЦІЯ_4 по дату смерті ОСОБА_4 отримував пенсію по інвалідності (3 група інвалідності). За даними трудової книжки ОСОБА_4 судом встановлено, що після призначення пенсії по інвалідності він продовжував працювати. За даними розрахунку страхового стажу, обрахованого відповідачем у зв`язку із призначенням позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника, страховий стаж ОСОБА_4 станом на дату смерті становив 42 роки 9 місяців 13 днів.

Померлий годувальник мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є позивачка.

04.02.2020, тобто через 3 місяці та 24 дні позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на малолітнього сина ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до службової записки від 11.02.2020, яка додана позивачкою до позову, відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за відсутності документів, які підтверджують стаж годувальника, мають місце невідповідності в наданих документах (по-батькові» годувальника, а саме: в сканованих матеріалах пенсійної справи годувальника ОСОБА_4 ; в атестатах про навчання №3391 від 10.02.1986 та №5282 від 07.07.1978, в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 не вірно вказано дату народження, копії документів, що містяться в архівній пенсійній справі годувальника не завірено печатками.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.10.2021 у справі №322/556/21 встановлено що: дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 21.06.1989, виданої Новомиколаївським районним об`єднанням «Сільгоспхімія»; атестат №3391, виданий 07.07.1978 міським професійно-технічним училищем №5 м. Запоріжжя; атестат №3391, виданий 10.02.1986 Вільнянським професійно-технічним училищем, належили ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.11.2021 позивачка повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на ОСОБА_2 .

З 23.11.2021 відповідачем призначена зазначена пенсія.

22.08.2022 позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника з дня, що настає за днем його смерті, з 12.10.2019.

Листом від 07.09.2022 відповідач повідомив, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначена позивачці з 23.11.2021 у зв`язку зі зверненням позивачки більше ніж через 12 місяців із відповідною заявою.

Непогоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

В даному випадку спір між сторонами виник щодо дати, з якої необхідно призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058) пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується наявність у годувальника станом на дату призначення йому пенсії по інвалідності страхового стажу, визначеного ч. 1 ст. 32 Закону №1058.

Частиною 1 статті 36 Закону №1058 визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058 визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Доказів прийняття відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії в зв`язку з втратою годувальника за заявою позивачки від 04.02.2020, як і доказів прийняття рішення про призначення пенсії за цією заявою, матеріали справи не містять. При цьому службова записка не є рішенням в розумінні Кодексу адміністративного судочинства Україні.

Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (в редакції чинній в період з першого по друге звернення позивачки за призначенням пенсії) (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, крім іншого, документи померлого годувальника, про стаж його роботи.

Абзацами 4, 5 п. 1.9 розділу І Порядку №22-1 визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону №1058.

Аналіз положень Порядку №22-1 дає підстави для висновку про те, що встановивши, що до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково та в заяві про призначення пенсії зробити відповідний запис.

Відповідачем не надано суду жодного доказу прийняття будь-якого рішення щодо заяви позивачки від 04.02.2020. Так само відповідачем не надано суду жодного доказу повідомлення позивачки у визначений п. 1.9 розділу І Порядку №22-1 строк про будь-які недоліки доданих до її заяви від 04.02.2020 документів чи ненадання будь-яких документів для розгляду цієї заяви.

Відтак, твердження відповідача про те, що у задоволенні заяви позивачки від 04.02.2020 було відмовлено є недоведеним.

Щодо недоліків належних померлому годувальнику документів, на які посилається відповідач, суд зазначає, що з 22.09.1993 по дату смерті ОСОБА_4 отримував пенсію по інвалідності (3 група інвалідності). При цьому документи, про недоліки в яких зазначив відповідач перебувають в матеріалах пенсійної справи годувальника. Отже, такі недоліки не завадили пенсійному органу призначити ОСОБА_4 (померлому годувальнику) пенсію по інвалідності, проте, чомусь завадили в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника за зверненням позивачки.

Крім того, суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд висновує про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітнього ОСОБА_2 з дня, що настає за днем смерті годувальника з 12.10.2019, відповідно позовні вимоги мають бути задоволені.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, викладену у листі від 07.09.2022 №9398-8745/К-02/8-0800/22 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії з дня набуття права, нарахування та виплату пенсії за період з 12.10.2019 по 22.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 на малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з 12.10.2019, провести її нарахування та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дати призначення, а саме з 12.10.2019, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 січня 2023 року.

Суддя Р.В. Кисіль