Справа № 420/16496/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у оформленні і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про грошове забезпечення позивача із зазначенням складових «доплата за науковий ступінь кандидата наук 15 % посадового окладу» та «доплата за вчене звання доцента 25 % посадового окладу» для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, та зобов`язання відповідача оформити та направити у Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області довідку про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. із зазначенням складової «доплата за науковий ступінь кандидата наук 15 % посадового окладу» та «доплата за вчене звання доцента 25 % посадового окладу» відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на березень 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», він має право на перерахунок пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_2

направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку від 14.07.2021 року № ЮО 111618 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року для обчислення пенсії, у якій зазначено додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

З даної довідки вбачається, що грошове забезпечення на посаді, яку позивач обіймав на день звільнення, станом на 05.03.2019 р. складається, в тому числі: з надбавки за науковий ступінь 5 %, надбавки за вчене звання - 5 %.

08.09.2022 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виготовити та направити до Управління оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» щодо визначення доплати за науковий ступінь кандидата наук - 15 % від посадового окладу та доплати за вчене звання - доцент -25 % від посадового окладу для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 р. його пенсії.

Однак, своїм листом від листом від 20.09.2022 р. за № 943/8170 відмовив у оформленні такої довідки з причини відсутності підстав для включення до грошового забезпечення доплат за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % та за вчене звання доцента у розмірі 25 %.

09.01.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що відмовляючи у підготовці запитуваної позивачем довідки із зазначенням у довідці визначених позивачем на власний розсуд розмірів надбавок, ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України. Вбачається, що жодної бездіяльності чи протиправних дій з боку ІНФОРМАЦІЯ_3 допущено не було, тому підстави для задоволення наявного у цій справі позову відсутні.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також ухвалою суду від 21.11.2022 року залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в строк для надання відзиву надати до суду належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 .

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до наказу начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету (по стройовій частині) від 07 квітня 2011 року № 77 встановлено, що позивач проходив службу у Військовому інституті Одеського національного політехнічного університету на посаді старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу (проблем розвитку та бойового застосування з`єднань, частин і підрозділів механізованих, танкових та аеромобільних військ) наукового центру бойового застосування Сухопутних військ, з якої його було звільнено у запас з 07 квітня 2011 року (а.с. 11).

Під час проходження служби позивачу присуджено науковий ступінь кандидата соціологічних наук, що підтверджується Дипломом серії НОМЕР_1 від 12.10.2006 р. (а.с. 12), а також вчене звання доцента, що підтверджується Атестатом серії 12ДЦ №019723 від 03.08.2008 р. (а.с. 13).

Відповідно до Протоколу при первинному призначенні пенсії з 08.04.2011 року за вислугою років, позивачу було встановлено доплату за науковий ступінь «кандидат наук» в розмірі 15% та доплату за вчене звання «доцент» в розмірі 25% від посадового окладу (а.с.14).

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_1 видано довідку № ЮО 1116183 від 14.07.2021 року про розмір його грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019 року.

З даної довідки вбачається, що грошове забезпечення на посаді, яку обіймав позивач на день звільнення, станом на 05.03.2019 р. складається з наступних складових:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання (підполковник);

- відсоткова надбавка за вислугу років (50%);

- надбавка за особливості проходження служби (65%);

- надбавка за науковий ступінь (5%);

- надбавка за вчене звання (5%);

- премія (35%) (а.с.15).

08.09.2022 р. позивач звернувся із заявою до відповідача, у який просив виготовити та направити до Управління оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» щодо визначення доплати за науковий ступінь кандидата наук - 15 % від посадового окладу та доплати за вчене звання - доцент -25 % від посадового окладу для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 р. його пенсії (а.с. 16).

Відповідач листом від 20.09.2022 р. за № 943/8170 відмовив у оформленні такої довідки з причини відсутності підстав для включення до грошового забезпечення доплат за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % та за вчене звання доцента у розмірі 25 %. Відмова вмотивована тим, що станом на 05.03.2019 р. грошове забезпечення військовослужбовцям виплачувалося в розмірах, визначених Міністром оборони України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, а також відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. №260.

Згідно вищезазначених документів доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем; доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

Не погоджуючись з позицією та діями відповідача позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Як визначено ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Матеріалами даної справи підтверджується, що підполковник ОСОБА_1 проходив військову службу у Одеському інституті Сухопутних військ на посаді старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу (проблем розвитку та бойового застосування з`єднань, частин і підрозділів механізованих, танкових та аеромобільних військ) наукового центру бойового застосування Сухопутних військ.

Починаючи з 2011 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Протоколу при первинному призначенні пенсії з 08.04.2011 року за вислугою років, позивачу було встановлено доплату за науковий ступінь «кандидат наук» в розмірі 15% та доплату за вчене звання «доцент» в розмірі 25% від посадового окладу.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, 06.06.2012р. ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 було видано довідку №ЮО111618 про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою, яку він обіймав на день звільнення зі служби, згідно з якою до його грошового забезпечення, на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355, включені з 01.04.2012 р. такі додаткові види грошового забезпечення, як доплата за науковий ступінь в розмірі - 15% від посадового окладу та доплата за вчене звання в розмірі - 25% від посадового окладу.

У подальшому, як вбачається з матеріалів даної справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 до ГУ ПФУ в Одеській області направлено довідку від 14.07.2021р. №ЮО111618 про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною посадою станом на 05.03.2019р., до якої включені наступні складові: посадовий оклад; оклад за військове звання (підполковник); відсоткова надбавка за вислугу років (50%); надбавка за особливості проходження служби (65%); надбавка за науковий ступінь (5%); надбавка за вчене звання (5%), премія (35%).

Втім, позивач вважає, що відповідач, порушив його право, оскільки мав би зазначити та включити до складу його грошового забезпечення, зазначеного в довідці від 14.07.2012 року №ЮО111618, доплати за науковий ступінь у розмірі 15 % від посадового окладу та надбавки за вчене звання доцента - у розмірі 25 % від посадового окладу.

У той же час, суд щодо спірних обставин звертає увагу на наступне.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано положеннями ст.63 Закону №2262-XII, згідно з якими перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо ж пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які надають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, на виконання вказаних вище законодавчих положень, приписами пп.2,3 п.6 Постанови КМУ №704 передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право виплачувати доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або ж доктора наук із відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10% посадового окладу, та доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5%, професора - 10% посадового окладу.

Зі змісту ж довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу від 14.07.2021р. №ЮО 111618 вбачається те, що розміри доплат та надбавка за науковий ступінь та за вчене звання позивачу встановлено саме у відповідності до пп.2,3 п.6 Постанови КМУ №704 - у розмірі 5% посадового окладу кожна.

Суд наголошує, що на ОСОБА_1 насамперед поширюється дія положень Закону №2262-XII та Постанови КМУ №704, зокрема, і правила визначення доплати за науковий ступінь, що встановлені пп.2,3 п.6 Постанови КМУ №704 відносно наукового ступеня та вченого звання, і такі, беззаперечно, є спеціальними щодо спірних правовідносин.

У свою чергу, позивач також покликається на ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту», згідно з якою, науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15% та 25% посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25% посадового окладу, професора - 33% посадового окладу.

Однак, суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача, адже вказаний Закон встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях. Втім, у спірних правовідносинах, позивач перебував у структурі підпорядкування Міністерства оборони України, тому гарантії соціального і правового захисту встановлюються Законом №2262-XII та іншими нормативно-правовими актами, що були прийнятими на його виконання, у тому числі Постановою №1294, яка була чинною станом на момент призначення позивачу пенсії, і якою визначено доплату за науковий ступінь - 15% та доплату за вчене звання - 25%, а відтак саме в такому розмірі були на той час призначені вказані доплати.

Разом із тим, за змістом положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008р. №45 та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, довідка про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії складається за аналогічною посадою, яку обіймав військовий пенсіонер на момент його звільнення, та з урахуванням складових грошового забезпечення за нормами, чинними на час проведення перерахунку.

Суд звертає увагу на те, що на момент призначення позивачу пенсії діяла Постанова №1294, яка визначала доплату за науковий ступінь - 15% та доплату за вчене звання - 25%, однак на час проведення перерахунку пенсії діяли норми пп.2,3 п.6 Постанови КМУ №704, в яких, як зазначено вище, розмір доплат за науковий ступінь та вчене звання встановлено у розмірі - 5% посадового окладу кожна.

Станом на момент розгляду даної справи, вказані вище положення не скасовані та нечинними не визнані.

Таким чином, аналізуючи наведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, при видачі довідки про грошове забезпечення позивача від 14.07.2021р. №ЮО 111618, із зазначенням у ній доплати за науковий ступінь та доплати за вчене звання діяв відповідно до вимог Закону.

Підсумовуючи вищенаведене суд вказує на безпідставність вимог позивача в зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що відповідач не вчиняв протиправних дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Третя, особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул.Канатна, 83, ).

Суддя Іванов Е.А.

.