Справа № 320/9841/22
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2023 року № 320/9841/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
I. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.20222 №101 «Про результати службового розслідування» в частині накладення на командира гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана» та позбавлення його премії та додаткової винагороди за червень 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утриману премію та додаткову винагороду за червень 2022 року.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримав усну згоду на залишення військової частини від командира військової частини, а том покинув військову частину НОМЕР_1 . Вважає, що до нього неправомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлено премії.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався.

III. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 28.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Наказом Головнокомандувача ЗСУ по особовому складу від 25.04.2022 №61-PC ОСОБА_1 був призначений стрільцем стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №86 від 11.05.2022, ОСОБА_1 наказано вважати таким, що 11 травня 2022 року прибув для проходження служби.

З 11 травня 2022 року зарахувано на всі види забезпечення та призначений командиром гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки НОМЕР_3 , ВОС- 102182 А, ШПК - «молодший сержант», посадовий оклад - 3170 гривень на місяць (9 тарифний розряд), з 11 травня 2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов?язків за посадою. З 11 травня 2022 року зарахований на продовольче забезпечення, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 « Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210 виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 239%, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65 % до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавку за вислугу років.

ОСОБА_1 23.06.2022 після ранкового шикування підійшов до тимчасово виконуючого обов?язки командира роти вогневої підтримки сержанта ОСОБА_2 з метою отримати звільнення, оскільки до місця його служби приїхала його сім?я, яку він не бачив практично з початку війни, і цього дня у його неповнолітнього сина був день народження. Штаб сержант ОСОБА_2 усно дозволив залишити частину, але за умови отримання дозволу особисто від підполковника в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що він і зробив.

На його прохання підполковник ОСОБА_3 роз?яснив причини, за яких можливе отримання відпустки, а саме тяжка хвороба або смерть близької людини, але сказав, що на перший раз він дає йому дозволяє, однак, щоб позивач має попередити про це ТВО Командира роти вогневої підтримки ОСОБА_2 . Свідками зазначеної розмов були солдати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_1 повідомив по телефону ОСОБА_2 про розмову з підполковником, а сам поїхав в центр міста купити дитині подарунок і залишив частину на 40 хв., однак отримав телефонний дзвінок від ТВО командира роти, який сказав прибути до військової частини, оскільки йог ніхто не відпускав. Вже через 10 хвилин ОСОБА_1 прибув до військової частини. При цьому, жоден із керівників не ініціював оформлення його тимчасової відсутності в письмовій формі.

3 приводу даного факту ОСОБА_9 надав письмові пояснення, і продовжив службу у військовій частині.

Однак, 14.07.2022 ОСОБА_10 отримав грошове забезпечення у розмірі меншому, ніж передбачено вищезазначеним наказом, у зв?язку з чим він звернувся за роз?ясненнями до бухгалтера, яка усно повідомила йому про наявність у нього дисциплінарного стягнення. При цьому, ОСОБА_1 не надано жодної інформації щодо дати та змісту наказу, яким відносно нього застосовано дисциплінарне стягнення, якому передувало службове розслідування.

Позивач не знав ні про проведення службового розслідування, ні про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно спірного наказу начальниа військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2022 №101, за неналежне виконання службових обов?язків, грубе порушення військової дисципліни, що виразилось у вчиненні правопорушення проти порядку виконання військового обов?язку в бою та в інших особливих умовах та супроводжувалось порушенням вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України у відповідності до ст. 45, ст. 54, ст. 83 та на підставі п. «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти на командира гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - «ДОГАНА»;

у відповідності до пункту 4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 позбавити премії у розмірі 10% за червень 2022 командира гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 .

у відповідності до п. 10 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, а саме за фактом виявлення ознак військового кримінального правопорушення, виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану» та рішенням Міністра оборони України від 07.03.2022 року №248/1217, не здійснювати за червень 2022 року командиру гранатометного відділения взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_4 солдату ОСОБА_1 .

Вважаючи спірний наказ протиправним, позивач звернувся до суду.

V. Норми права, які застосував суд
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан.

Згідно з абз.2, 3 ст.11 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 за №548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (надалі «Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватисяКонституції Українита законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.

Відповідно до абз.6 ст.120 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» командир взводу (групи, башти) зобов`язаний: постійно вдосконалювати свої фахові й методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку.

За абз.2 ст.4 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 за №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі «Дисциплінарний статут Збройних Сил України»), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

У ст.84 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» зазначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимогЗакону України"Про запобігання корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

Як зазначено у ст.85 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування. Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції. У разі якщо ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, встановлено під час проведення службового розслідування стосовно військовослужбовця Збройних Сил України чи одержано інформацію про вчинення ним такого правопорушення, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та начальникові відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах Українивизначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст.86 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України»).

Відповідно до ст.87 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Як зазначено у ст.54 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Згідно з ст.48 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк (ст.88 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України»).

У п.2 розділу ІІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого 21.11.2017 наказом Міністерства оборони України №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (надалі «Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України»), зазначено, що службове розслідування не призначається: (…) якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Відповідно до п.1 розділу IV «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Як зазначено у п.2 розділу IV «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

За п.3 розділу IV «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Згідно з п.5 розділу V «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Відповідно до п.6 розділу V «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Як зазначено у п.2 розділу VІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

VI. Оцінка суду
Сдом встановлено, що якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк (п.4 розділу VІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України»), що і було зроблено позивачем.

У п.15 розділу І «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого 07.06.2018 наказом Міністерства оборони України №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (надалі «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»), зазначено, що грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Згідно з п.5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування; у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання; у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення; у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності; у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

У постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено: «На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України постановляє: 1.Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла). …».

З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично не заперечує щодо його відсутності у військовій частині, про що свідчить його пояснення.

У матеріалах справи містяться рапорт ВО командира РВП Є. Васильченка, з якого слідує, що останній був повідомлений позивачем про те, що командир батальйону особисто відпустив його до 26.06.2022. Однак, командир батальйону спростував інформацію про те, що відпустив ОСОБА_1 .

Згідно пояснень підполковника ОСОБА_3 слідує, що останній не надавав згоду позивачу на залишення військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , що в свою чергу, свідчить про неузгодженість питання можливості бути позивачу відсутнім у військовій частині.

Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо порушення проведення процедури службового розслідування відповідачем, зважаючи на таке.

За ст.84 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, а може й не передувати. Службове розслідування не є обов`язковою умовою для прийняття рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.2 розділу IV «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» особи, які проводять службове розслідування, мають право, а не зобов`язані «отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані)».

У п.5 розділу V «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» не передбачено необхідності підписання акту службового розслідування особою, відносно діянь якої проводилось службове розслідування.

Норми «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» та «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» не передбачають: обов`язкового інформування у письмовому вигляді військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, про проведення такого службового розслідування; обов`язкового ознайомлення у письмовому вигляді військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, про його права та обов`язки під час проведення службового розслідування; тощо.

З огляду на матеріали справи, суд погоджується з позицією відповідача щодо вчинення позивачем правопорушення та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, на думку суду, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.06.2022 за №101 «Про результати проведення службового розслідування» є правомірним та обґрунтованим, окрім п.3.2. («п.3.2.не виплачувати за червень 2022 року додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168»).

Так, п.15 розділу І «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» передбачає не виплату військовослужбовцю грошового забезпечення за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше та що виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Оскільки позивач залишив військову частину на 1 годину, суд вважає, що відповідач не обґрунтовано позбавив виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. 00 коп./100000 грн. 00 коп. за червень 2022 року, без урахуванням приписів п.15 розділу І «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

З огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає можливе: визнати протиправним та скасувати п.3.2. наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.06.2022 за №101 «Про результати проведення службового розслідування»; зобов`язати відповідача вирішити питання щодо виплати позивачу за червень 2022 року додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Що стосується премії, то суд погоджується з позицією відповідача про позбавлення премії у розмірі 10% за червень 2022 року, хоча у акті службового розслідування заступником командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення майором ОСОБА_11 запропоновано позбавити позивача премії в повному обсязі.

Позивач, перебуваючи на посаді командира гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , який беззаперечно є авторитетом для товаришів по службі, повинен знати та сумлінно виконувати вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов?язки та не підривати авторитет Збройних Сил України

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими.

VII. Висновок суду
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково.

VIII. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.3.2. наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.06.2022 за №101 «Про результати проведення службового розслідування».

Зобов`язати військову частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) вирішити питання щодо виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) за червень 2022 року додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата підписання та виготовлення повного тексту рішення - 31.01.2023