Справа № 420/16241/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.07.2022 року №390/31-00-04-02-04, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 274 133 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 137 067 грн. та від 18.07.2022 року №391/31-00-04-02-04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 94 344 грн., прийняті на підставі акта «Про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Шляховик-97» (код за ЄДРПОУ 3446334) за звітний податковий період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний номер №)» від 23.06.2022 року №333/31-00-04-02-04/3446334.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.07.2022 року на адресу позивача надійшли податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.07.2022 року №390/31-00-04-02-04 та №391/31-00-04-02-04. Вказані податкові повідомлення-рішення (далі ППР) прийняті на підставі висновків акту камеральної перевірки від 23.06.2022 року №333/31-00-04-02-4/3446334 та при перевірці використана податкова звітність з податку на додану вартість ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» за звітний податковий період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний номер №).

Поряд з цим позивач вказує, що згідно п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

При цьому, як зазначено вище, перевіряєма контролюючим органом податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2022 року була подана і зареєстрована платником податків 18.02.2022 року, натомість акт камеральної перевірки складено 23.06.2022 року, що не відповідає і є порушенням п.76.3 ст.76 ПК Укрїни.

Відповідачем відзиву на адміністративний позов надано не було.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року прийнято до провадження справу та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після цього робочий день.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» зареєстровано як юридичну особу 17.01.1995 року про що 30.05.2005 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису №0000353 (а.с.32-39).

Як вбачається з розрахунку податкового зобов`язання та штрафних санкцій (а.с.16) позивачем 18.02.2022 року подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість № за звітний період січень 2022 року.

23.06.2022 року відповідачем складено акт про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» (код за ЄДРПОУ 3446334) за звітний податковий період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний №) №333/31-00-04-02-04/3446334 (а.с.6-10).

У висновках вищенаведеного акту відповідачем зазначено про те, що перевіркою встановлено порушення підпункту 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 Кодексу, що призвело до:

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду всього на суму ПДВ 94 433 грн. в декларації з податку на додану вартість за звітний період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний номер №);

- заниження податкових зобов`язань в декларації з податку на додану вартість за звітний період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний номер №) всього на суму ПДВ 274 133 грн.

На підставі вищенаведених висновків податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 18.07.2022 року №390/31-00-04-02-04 та №391/31-00-04-02-04 (а.с.13-16).

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 192.1.2., п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту) якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Статтею 191 Кодексу визначено перелік функцій контролюючих органів, в тому числі функції проведення перевірок.

Пунктом 75.1 статті 75 ПКУ передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПКУ).

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок або інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється. А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Відповідно до п.п. 76.1-76.3 ст. 76 ПК України (в редакції станом на момент проведення перевірки) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Згідно з пунктом 69.2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2142-IX від 24.03.2022, № 2173-IX від 01.04.2022) - податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Відповідно до пункту 69.2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2142-IX від 24.03.2022, № 2173-IX від 01.04.2022; в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022) податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:

а) камеральних перевірок; (Абзац другий підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX набирає чинності з 2 червня 2022 року в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування);

б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

в) фактичних перевірок.

Камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до них за звітні податкові періоди:

(Абзац п`ятий підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX набирає чинності з 2 червня 2022 року в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування)

лютий, березень, квітень, травень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022 року та завершуються не пізніше 20 вересня 2022 року; (Абзац шостий підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX набирає чинності з 2 червня 2022 року в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування)

червень, липень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 серпня 2022 року та завершуються не пізніше 20 жовтня 2022 року. (Абзац сьомий підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX набирає чинності з 2 червня 2022 року в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування).

Подані уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні податкові періоди до лютого 2022 року перевіряються у строк, визначений цим пунктом для звітного періоду, на який припадає день подання такого уточнюючого розрахунку. (Абзац восьмий підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX набирає чинності з 2 червня 2022 року в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування).

Отже, подовжений у порівнянні з загальною нормою п. 76.3 ст. 76 ПКУ (30 днів) строк у 90 календарних днів на проведення камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, для податкового періоду січень 2022 був передбачений редакцією п. 69.2 підрозділу 10 розділу XX ПКУ до 01.06.2022 включно.

Враховуючи граничний строк подання декларації з ПДВ за січень 2022 до 21.02.2022 включно, її фактично подано 18.02.2022, на момент складання Акту перевірки №333/31-00-04-02-04/3446334 від 23.06.2022 90-денний строк на проведення камеральної перевірки вказаної декларації закінчився.

Отже, при розгляді справи встановлені обставини завершення камеральної перевірки поза межами максимально встановленого строку на її проведення, що є процедурним порушенням та підставою для задоволення позову.

Більш того суд вказує на те, що відповідачем не надано доказів того, що позивач при поданні декларації за січень 2022 року звертався із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування, що згідно вищенаведених норм також вказує на відсутність підстав здійснення камеральної перевірки ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» передбачених п. 69.2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2142-IX від 24.03.2022, № 2173-IX від 01.04.2022; в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022).

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За правилами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідки), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 2 порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, згідно з яким - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постановах від 10.05.2018 року по справі №811/119/13-а та від 13.12.2018 року по справі №810/6689/14

Відтак, відповідачем в ході судового розгляду не доведено обґрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень, а тому вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню на задоволення позову.

Таким чином, враховуючи наведене вище, безпідставність та незаконність проведення камеральної перевірки позивача, суд дійшов до висновку про необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.07.2022 року №390/31-00-04-02-04, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 274 133 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 137 067 грн. та від 18.07.2022 року №391/31-00-04-02-04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 94 344 грн., прийняті на підставі акта «Про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Шляховик-97» за звітний податковий період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний номер №) від 23.06.2022 року №333/31-00-04-02-04/3446334.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору №33159 від 09.11.2022 року.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2481,00 грн. з Центрального міжрегіонального управління ДПС за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.07.2022 року №390/31-00-04-02-04, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 274 133 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 137 067 грн. та від 18.07.2022 року №391/31-00-04-02-04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 94 344 грн., прийняті на підставі акта «Про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальнстю «Шляховик-97» (код за ЄДРПОУ 3446334) за звітний податковий період січень 2022 року (від 18.02.2022 року реєстраційний номер №) від 23.06.2022 року №333/31-00-04-02-04/3446334.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2481,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» (65120, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, б.12, ).

Відповідач Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Суддя Іванов Е.А.