Справа № 580/3447/22
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №580/3447/22
2-а/705/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Трепака Олександра Івановича, поданим в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Музики Сергія Леонідовича, начальника Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Трепака О.І. звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Музики Сергія Леонідовича, начальника Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якому просила: «… визнати незаконною бездіяльність Головного управління національної поліції в Черкаській області в особі дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області Музики Сергія Леонідовича, яка полягає у не вчиненні ними дій, передбачених статтями 23, 30 Закону України «Про національну поліцію» та статей 251 і 255 КУпАП, після отримання повідомлення (заяви) ОСОБА_1 від 19 серпня 2021 року про адміністративне правопорушення; зобов`язати Головне управління національної поліції в Черкаській області в особі дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області Музики Сергія Леонідовича провести належну перевірку повідомлення (заяви) ОСОБА_1 від 19 серпня 2021 року про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства; стягнути з Головного управління національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди; судові витрати у справі стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 …».

В обґрунтування вимог позову посилалась на те, що 09.08.2021 приблизно о 21 год. 00 хв. у дворі будинку АДРЕСА_1 стався конфлікт між нею та ОСОБА_2 , яка в присутності малолітнього онука ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою, чим пригнітила людську гідність останньої. 12.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою на незаконні дії ОСОБА_2 та в якості свідків вказала сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Перевірку було доручено провести дільничному офіцеру поліції ОСОБА_5 . Не отримавши відповіді, 29.03.2022 ОСОБА_1 звернулась до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, де їй було видано копії документів по її зверненню, серед яких також був лист Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 14.09.2021 за № 10242, який ОСОБА_1 не отримувала і жодного доказу його отримання немає. 06.04.2022 ОСОБА_1 звернулась із скаргою на бездіяльність дільничного офіцера поліції Музики С.Л. 25.05.2022, не отримавши відповіді на скаргу від 06.04.2022, ОСОБА_1 знову звернулась до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, де їй було вручено незавірену копію Довідку від 12.04.2022 за зверненням ОСОБА_1 за № 5391 від 07.04.2022 та за № 49/Д-131 від 06.04.2022. Як вбачається з довідки від 12.04.2022, перевірку скарги ОСОБА_1 про незаконні дії дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 було доручено самому ОСОБА_5 , який і підготував вказану довідку. Позивач вважає, що розгляд скарги ОСОБА_1 від 06.04.2022 взагалі проведено не було, а начальник Уманського РУП ГУНП в Черкаській області самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків щодо розгляду скарги на бездіяльність підлеглого працівника.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М. від 15.08.2022 адміністративну справу за вказаним позовом передано на розгляд Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою від 30.09.2022 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов`язки була надіслана відповідачу.

Від відповідача ГУНП в Черкаській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову ГУНП в Черкаській області просило відмовити. В якості обґрунтування відзиву вказано, що при проведенні перевірки встановлено, що дільничним офіцером поліції сектору ДОП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 не порушено норм ст.ст. 23, 30 Закону України «Про національну поліцію» та ст.ст. 251, 255 КУпАП. Після отримання повідомлення від позивача про висловлювання відносно неї нецензурними словами з боку ОСОБА_2 було здійснено своєчасне реагування на заяву (повідомлення), вжито заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, однак перевіркою встановлено, що у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки адміністративного або кримінального правопорушення. Конфлікт був миттєвий на ґрунті давніх неприязних відносин, громадський порядок при цьому не був порушений. Також позивач не вірно визначив дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 , начальника Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Гнєдова О.Ю., ГУНП в Черкаській області відповідачами. Вимоги про стягнення коштів Державного бюджету України пред`являються до Державної казначейської служби України, яка не є відповідачем у справі. Стягнення моральної шкоди відповідно до статті 1174 ЦК України здійснюється з державного бюджету України через Державну казначейську службу України. ГУНП в Черкаській області не уособлює собою державу Україна, а рахунки відкриті виключно для забезпечення діяльності ГУНП в Черкаській області не уособлюють собою Державний бюджет України. Підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1174 ЦК України. Відсутність хоча б однієї з цих умов виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Крім того, справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними, сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу не є співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив вказувала, що вважає відзив на її позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечить фактичним обставинам справи. Жодного доказу виникнення між нею та ОСОБА_2 неприязних відносин надано відповідачем не було. Визначення належного чи неналежного відповідача це виключна компетенція суду. Через психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не призвели до тяжких наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про заподіяння моральної шкоди.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що згідно з довідкою від 08.09.2021, складеною за матеріалами перевірки ЄО № 11365 від 19.08.2021, встановлено, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся не з хуліганських спонукань, а на ґрунті давніх неприязних відносин, конфлікт був миттєвим, громадський порядок при цьому порушений не був.

До матеріалів перевірки були долучені письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.08.2021, ОСОБА_3 від 07.09.2021, ОСОБА_6 від 07.09.2021 та повідомлення від 14.09.2021 за № 10242 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2021.

Згідно з довідкою від 12.04.2022, складеною за матеріалами перевірки ЄО № 5391 від 07.04.2022, встановлено, що заява ОСОБА_1 від 12.08.2021 була внесена до ЄО № 11365 від 19.08.2021, яку було розглянуто в повному обсязі.

До матеріалів перевірки були долучені повідомлення від 12.05.2022 за № 4440 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.04.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У статті 23 Закону України «Про Національну поліцію унормовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 1 ч. ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи матеріалів перевірки ЄО № 11365 від 19.08.2021, ДОП С.Музика було відібрано пояснення у свідків та за результатами перевірки складено довідку, яку погоджено начальником СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Ю.Могильчак, та за матеріалами перевірки ЖЄО № 5391 від 07.04.2022 також було складено довідку та, на думку ДОП СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області С.Музики, виконано всі належні та можливі дії.

Таким чином, зібраним у розумінні положень КУпАП доказам було надано належну оцінку уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою та прийнято відповідне рішення у межах наданих повноважень.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом ч. 3 ст. 124 Основного Закону України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 цепоняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд вважає, що в цій справі обраний позивачем спосіб захисту як визнання незаконною бездіяльності ГУНП в Черкаській області в особі дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Музики С.Л. та зобов`язання ГУНП в Черкаській області в особі дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Музики С.Л. провести належну перевірку повідомлення (заяви) ОСОБА_1 від 19.08.2021 не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків. Позивачем не вказано, які саме були порушені права, свободи або охоронювані інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, зокрема, як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з не вирішенням питання про наявність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 , і як впливає на публічно - правові відносини факт не притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, з огляду на завдання адміністративного судочинства, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси позивача.

Відтак, проведення неналежної перевірки, на думку позивача, і як наслідок нескладення протоколу відносно ОСОБА_2 не порушує права позивача, оскільки не породжує, не змінює та не припиняє її права і обов`язки саме у сфері публічно-правових відносин, а тому у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Також суд зазначає, що такий спосіб захисту, як визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання провести належну перевірку повідомлення (заяви) про адміністративне правопорушення не передбачений частиною третьою статті 286 КАС України як такий, який суд має право застосувати за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб та зобов`язання провести належну перевірку у даному випадку є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому задоволенню не підлягають (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 760/32894/18).

З приводу стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди суд не вбачає підстав для задоволення даної позовної вимоги як похідної від першої вимоги позивача, яка не підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , питання про розподіл судових витрат не підлягає розгляду.

З огляду на вище викладене, керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 79, 139, 241-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову адвоката Трепака Олександра Івановича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Музики Сергія Леонідовича, начальника Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Єщенко