Справа № 205/10463/21(2-а/205/8/22)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2023 року м.Дніпросправа № 205/10463/21 2-а/205/8/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року у справі № 205/10463/21 (2-а/205/8/22) (суддя Терещенко Т.П., справа розглянута у відкритому судовому засіданні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 25 жовтня 2021 року ВМ №00000551 Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі на суму штрафних санкцій 8 500 грн..

В обґрунтування позову зазначав, що відповідачем не враховано, що позивач перевозив наливний вантаж, який за своїми властивостями є рідким та подільним вантажем. Зазначав, що вантаж наливом розміщувався в спеціалізованій харчовій цистерні напівпричіпу, а проведене зважування за допомогою технічних засобів WAGA-WIM35/зав. №3 не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли починається рівномірний рух рідкого вантажу, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Крім цього, водій автомобіля мав товарно-транспортну накладну від 25 жовтня 2021 року №P1374, по якій він перевозив рідкий вантаж - гліцеринову воду загальною масою (разом з масою транспортного засобу) 40 700 тонна. Відповідно до результатів зважування за допомогою технічних засобів WAGA-WIM35/зав. №3, транспортний засіб здійснював перевезення з перевищенням навантаження на строєну вісь 28 553 тонни, дозволена маса на яку 22 000 тонни, при цьому загальна маса не перевищувала 5% вагових обмежень, а саме, при дозволеній загальній масі 40 000 тонн та дозволеній без штрафних санкцій 42 000 тонни фактична маса складала 40 700 тонн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, позивач просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає ті ж самі обґрунтування та обставини справи, які позивач зазначав в позовній заяві.

Відповідачем було подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві відповідач стверджує, що судом повно встановлені обставини справи, прийнято законне і обґрунтоване рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою від 25 жовтня 2021 року ВМ №00000551 ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1321 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 8 500грн. (а.с. 12).

З фабули постанови встановлено, що 25 жовтня 2021 року о 06 год. 20 хв. за адресою: Н-08 км 468+739 Запорізька область, зафіксований транспортний засіб «RENAULT MAGNUM 440», державний номерний знак НОМЕР_1 , та відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9% (6,553 т.).

В постанові також зазначено, що правопорушення зафіксоване за допомогою технічного засобу WAGA-WIM35, зав. №3, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу UA.TR.113-0619/02F-№21/1 та строк дії до 16 червня 2022р. Постанова підписана КЕП головного спеціаліста відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Блажко Є.М.

Матеріали справи містять свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_2 , виданого ВРЕР №2 ГУМВСУ Харків 11 січня 2012 року, на ім`я ОСОБА_2 напівпричіпу-цистерни, державний номерний знак НОМЕР_3 , із зазначенням повної маси 39 000 кг та маси без навантаження 9 000 кг (а.с. 18).

ОСОБА_1 було уповноважено ОСОБА_2 представляти інтереси останнього в органах МВС України чи будь-яких інших установах, підприємствах чи організаціях незалежно від їх підпорядкування, а також у взаємовідносинах з іншими учасниками дорожнього руху з питань, пов`язаних з розпорядженням та експлуатацією належного ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_2 , виданого ВРЕР №2 ГУМВСУ Харків 11 січня 2012 року, напівпричіпу-цистерни, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 19).

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із п. п. 15, 29 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів -понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.2 ст.1321 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм підчас руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами,вулицями або залізничними переїздами- тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст.1321 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 143 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб,- особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 2797 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.2797 КУпАП визначено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 143 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачу в провину ставиться правопорушення, що виразилося у допуску руху транспортного засобу «RENAULT MAGNUM 440», державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 9% (6,553 т).

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 р. № 1174 передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п.12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Відповідачем надані фотозображення номерного знаку транспортного засобу «RENAULT MAGNUM 440», державний номерний знак НОМЕР_1 , місце вчинення правопорушення та дані зафіксованої події, які в свою чергу містять посилання на дату, час вчинення правопорушення, номер транспортного засобу, тип порушення перевантаження (перевищення вагових норм за параметром навантаження на строєні осі), суму штрафу та інформацію про транспортний засіб, включаючи відомості про його власника (а. с. 62-66).

Тобто відповідачем надана повна інформація з фотографіями в момент вчинення правопорушення.

Посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті - головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Блажком Є.М під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 9% (6,553 т), що в свою чергу є складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

Оскаржена постанова та інші надані відповідачем докази містять інформацію щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, посилання на нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на вказаній ділянці автомобільної дороги, відомості про марку, модель, номерний знак транспортного засобу, відповідальну особу (а.с. 12, 62-63).

Згідно із пунктами 2.3 - 2.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, за фізичним станом вантажі можуть бути твердими, рідкими і газоподібними. За наявністю тари вантажі підрозділяються на ті, для яких тара потрібна і для яких вона не потрібна. За способом вантаження і розвантаження вантажі бувають: штучними, сипучими, навалочними і наливними. Такі вантажі як швидкопсувні, небезпечні, антисанітарні та живі - мають свої специфічні властивості. В залежності від маси, габаритів одного вантажного місця та специфіки вантажі підрозділяються на такі, перевезення яких здійснюється: за цими правилами і за спеціальними правилами (великовагові, великогабаритні, небезпечні).

Позивачем здійснювалось перевезення рідкого вантажу, а тому водій мав організовувати рух автомобільного транспорту (розміщення вантажу, швидкість руху тощо), не допускаючи переміщення вантажу на одну вісь.

Колегія суддів вказує, що саме перевищення вагових параметрів на одну вісь (будь-яку) під час руху автомобіля (в динаміці) спричиняє руйнування дорожнього покриття дороги, саме за це встановлена відповідальність. В контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху України перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

При цьому матеріалами справи підтверджено факт недотримання позивачем габаритно - вагових норм на строєну ось, яке становить 6,553 т.

У постанові Верховний Суд від 22 грудня 2021 року у справі № 420/3371/21 зазначив, що за відсутності документів, зокрема, в цьому випадку дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

З матеріалів справи встановлено, що технічним засобом WAGA-WIM35 зав. № 3 було здійснено вимірювання транспортного засобу «RENAULT MAGNUM 440», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Сертифікатами відповідності ННЦ «Інститут Метрології» ООВ «Метрологія Мінекономіки України від 17.06.2021 р. (який чинний до 16.06.2022 р.) встановлена відповідність підсистеми габаритного контролю транспортних засобів затвердженому типу, описаному у сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту (сертифікат UA.TR.113-0619/02F-21/1) (а. с. 58), від 13.04.2021р. (який чинний до 12.04.2031 р.) встановлена відповідність підсистеми ідентифікації транспортних засобів типу засобу вимірювальної техніки та застосованим вимогам технічного регламенту (сертифікат UA.TR.113-0619-21) (а.с. 60).

Таким чином ідентифікація транспортного засобу та вимірювання ваги було здійснено в автоматичному режимі за допомогою сертифікованого приладу фіксації та зважування, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ №94 від 13 січня 2016 року, та немає будь-яких обґрунтованих сумнівів у результатах цього вимірювання.

Крім того, оскаржена постанова відповідає вимогам п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, а також положенням ст. 283 КУпАП, що спростовує доводи позивача про складання постанови з порушенням вимог чинного законодавства.

Щодо посилання позивача на те, що відповідність маси транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в пункті 22.5 ПДР України, підтверджена товарно-транспортною накладною від 25.10.21 № P1374, згідно якої вага транспортного засобу з вантажем склала 40,700 тонн, однак відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Позивачем не надано жодних доказів відповідності зазначеної в накладній загальної маси вантажу фактичній загальній масі транспортного засобу, також надані позивачем докази не спростовують факту перевищення вагових параметрів, зафіксованих в автоматичному режимі. Крім того, об`єктивною стороною порушення, за яке оскаржуваною постановою накладено стягнення, є не перевищення загальної маси, а перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу.

Інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, не лише міститься в постанові, але й підтверджуються інформаційними файлами та даними фотофіксації.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1321 КУпАП.

Стосовно доводів позивача про неможливість врахування результатів вагово-габаритного контролю із посиланням на практику Верховного суду, викладену в адміністративних справах №816/2329/13-а (постанова від 12.04.08.2018 року), №826/442/13-а (постанова від 16.01.2018 року), №821/597/17 (постанова від 12.06.2018 року), колегія суддів зазначає, що вказані доводи є необґрунтованими, а судова практика на яку посилається позивач стосується інших справ, які є відмінними від тих, що становлять предмет даної справи. Так, у наведених позивачем справах Верховний Суд переглядав судові рішення з приводу спорів щодо правомірності та обґрунтованості наказів про призначення податкових перевірок, прийняття податкових повідомлень рішень, натомість предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративно-господарських санкцій за порушення правил перевезення великогабаритних вантажів.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2022 року у справі № 205/10463/21 (2-а/205/8/22) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак