Справа № 140/7795/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7795/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендборд» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брендборд» (далі ТзОВ «Брендборд», позивач) звернулося в суд із позовом про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі відповідач) від 23.11.2022 №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині, що стосується ТзОВ «Брендборд».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзОВ «Брендборд» здійснює на території міста Луцьк господарську діяльність з розміщення зовнішньої реклами на підставі дозволів виданих Луцькою міською радою. 02.11.2022 товариство отримало вимогу про усунення порушень Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади №92 від 26.10.2022. Дана вимога обґрунтована відсутністю дозволів на розміщення реклами у відповідності до ст. 16 п.1 Закону України «Про рекламу», та закінченням терміну дозволів №109 від 03.10.2012, №197 від 03.04.2013, №17 від 25.02.2010, №144 від 20.11.2013, №30 від 20.01.2011 з 01.06.2022 та 01.08.2022. 07.11.2022 ТзОВ «Брендборд» було надано ґрунтовну відповідь на вказану вище вимогу, із вказівкою на обставину автоматичного продовження терміну дозволів під час дії карантину в Україні.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2022 №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» та додатку до нього, розміщеному (оприлюднено: 28.11.2022) на веб порталі Луцької міської ради (доступ: www.lutskrada.gov.ua/documents/2905324-pro-demontazh-zasobiv-zovnishnoi-reklami), зобов`язано власників засобів зовнішньої реклами, вказаних у додатку, зокрема ТзОВ «Брендборд», провести демонтаж рекламних конструкцій, розміщених без відповідних дозволів (пункт 1 рішення), а у разі невиконання власниками засобів зовнішньої реклами пункту 1 даного рішення, комунальному підприємству «Луцькреклама» доручено провести їх демонтаж (пункт 2 рішення). В додатку до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2022 від 23.11.2022 №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» викладений перелік засобів зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу. В пунктах 17-21 додатку вказані засоби зовнішньої реклами, який належать позивачу, із зазначенням причини демонтажу - відсутній дозвіл.

29.11.2022 вказане спірне рішення із додатком надійшли на електронну адресу позивача.

ТзОВ «Брендборд» вважає спірне рішення відповідача від 23.11.2022 №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» щодо позивача протиправним, оскільки строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами оскільки строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №109 від 03.10.2012, №197 від 03.04.2013, №17 від 25.02.2010, №144 від 20.11.2013, №30 від 20.01.2011 закінчився в період дії карантину та запровадження обмежувальних заходів, які пов`язані із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2» (з подальшими змінами та доповненнями).

Всі ці дозволи підпадають під пряму дію пункту 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», згідно з яким вони вважаються продовженими на весь період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID19), і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 01.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У поданому відзиві на позов відповідач позовні вимоги ТзОВ «Брендборд» не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі Дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. В межах повноважень рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 96-1 від 19.02.2020 було затверджено Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, цим же рішенням на КП «Луцькреклама» було покладено функції уповноваженої особи Луцької міської ради (виконавчого комітету) за проведенням необхідних заходів, щодо припинення порушень розміщення зовнішньої реклами та забезпечення організації проведення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів.

Крім того, 25.09.2019 року Луцька міська рада прийняла рішення № 63/44 «Про Концептуальні основи порядку розміщення та розвитку зовнішньої реклами у місті Луцьку». Вказані рішення, Порядок та Концептуальні основи пройшли процедуру регуляторного узгодження у відповідності до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і є чинним, а тому на підставі ст. 144 Конституції України та ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов`язковим до виконання усіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 1.1. вказаного Порядку чітко визначено: «Порядок є обов`язковим для виконання всіма учасниками рекламної діяльності - юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, незалежно від їх організаційно - правової форми та форми власності». Пункт 2.24.1 передбачає: «Строк дії Дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається розповсюджувачем ЗР робочому органу через адміністратора не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії Дозволу».

Дозволи на розміщення засобів зовнішньої реклами №109 від 03.10.2012, №197 від 03.04.2013, №17 від 25.02.2010, №144 від 20.11.2013, №30 від 20.01.2011 були видані позивачу на підставі рішень виконавчого комітету Луцької міської ради і позивач використовував місця, які належить Луцькій територіальній громаді. Вказані Дозволи були чинними до 01.06.2022 та 01.08.2022.

Враховуючи вимоги вищевказаних нормативних актів, позивач повинен був до 01.05.2022 та 01.07.2022 подати заяви про продовження дії Дозволів чи особисто, чи поштовим відправленням, чи в електронній формі, однак він цим правом скористався лише за трьома Дозволами №17, №109, №144.

Позиція позивача про необхідність застосування до даних відносин пункту 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» на думку відповідача, є свідомим зловживанням власними правами, які порушують права інших осіб, а саме жителів Луцької ОТГ, щодо використання майна за яке позивач не оплачував кошти.

Представник відповідача вказує, що з 17.06.2021 на території України встановлено «зелений» рівень епідеміологічної небезпеки

Листом від 10.05.2022 №20.2.2-2/846/2022 від 10.05.2022 позивача було повідомлено про неможливість продовження дозволів на розміщення засобів зовнішньої реклами №17 від 25.02.2010, №109 від 03.10.2012 та №144 від 20.11.2013, оскільки ним були порушені вимоги п.3.5 вищевказаного Порядку (96-1) та умов Договору №01-02/09 ТК від 01.04.2020, щодо оплати отриманих послуг по розміщенню засобів зовнішньої реклами на території Луцької ОТГ, оскільки у позивача була заборгованість в сумі 98389,98 грн.

Представник відповідача зауважив, що позивачем було порушено вимоги статті 16 Закону України «Про рекламу», статті 4-1 Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», пункту 3 Типових Правил розміщення зовнішньої реклами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України 29.12.2003 №2067 та пункту 2.23 та 3.5 Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №96-1 від 19.02.2020, і тому 26.10.2022 КП «Луцькреклама» була сформована і направлена ТзОВ «Брендборд» вимога №92 про усунення порушення Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади. Позивачу було запропоновано усунути порушення самостійно до 04.11.2022, однак він цього не зробив, саме тому 23.11.2022 виконавчим комітетом Луцької міської ради ухвалено рішення №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами», яким надано можливість позивачу самостійно демонтувати власні засоби зовнішньої реклами, а в разі ігнорування цей обов`язок покладено на КП «Луцькреклама». 28.11.2022 позивачу від КП «Луцькреклама» був направлений лист №01-06/118, яким повторно запропоновано провести демонтаж самостійно.

З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В поданій до суду відповіді на відзив представник позивача підтримав власну правову позицію, наведену в позовній заяві.

Інші заяви по суті спору та заяви про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Брендборд» здійснює свою діяльність в рекламній сфері.

ТзОВ «Брендборд» надано дозволи на розміщення зовнішньої реклами:

№17, виданий 25.02.2010 на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 25.02.2010 №145-3, строк дії якого було продовжено до 01.06.2022;

№30, виданий 20.01.2011 на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.01.2011 №36-2, строк дії якого було продовжено до 01.08.2022;

№109, виданий 03.10.2012 на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.10.2012 №665-2, строк дії якого було продовжено до 01.06.2022;

№197, виданий 03.04.2013 на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.04.2013 №208-1, строк дії якого було продовжено до 01.07.2022;

№144, виданий 20.11.2013, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.11.2013 №720-1, строк дії якого було продовжено до 01.06.2022

Вимогою КП «Луцькреклама» №92 про усунення порушень Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади від 26.10.2022 у зв`язку з відсутністю дозволу на розміщення зовнішньої реклами запропоновано у семиденний термін усунути зазначені у цій вимозі порушення шляхом демонтажу рекламних конструкцій відповідно до вказаних дозволів та про усунення порушень повідомити КП «Луцькрекламу» до 04.11.2022. Також повідомлено позивача, що випадку невиконання цієї вимоги спеціальні конструкції будуть демонтовані спеціалізованим підприємством, що може проводити демонтаж, з покладанням на ТзОВ «Брендборд» витрат, пов`язаних з демонтажем засобів зовнішньої реклами та їх зберіганням.

07.11.2022 за вих. №103 ТзОВ «Брендборд» надано відповідь на вимогу про усунення порушень порядку зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади №92 від 26.10.2022.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2022 №898-1 у зв`язку із відсутністю дозволів на розміщення зовнішньої реклами було зобов`язано, зокрема ТзОВ «Брендборд», як власника засобів зовнішньої реклами, провести демонтаж рекламних конструкцій, КП «Луцькреклама» у разі невиконання власниками засобів зовнішньої реклами пункту 1 даного рішення, доручено провести їх демонтаж (пункт 2 рішення), з покладанням витрат, пов`язаних з демонтажем засобів зовнішньої реклами на власників рекламних конструкцій.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, ТзОВ «Брендборд» звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При цьому зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Відповідно до підпункту 13 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надання дозволу на розміщення реклами, належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.

Пунктами 1, 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 (далі Типові правила), встановлено, що ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Згідно частини 2 Типових правил дозвіл - це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; а в частині 3 даних Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 Типових правил видача (відмова у видачі, переоформленні, видачі дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб`єктами господарювання у зв`язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, анулюванням документів дозвільного характеру;

дозвільні органи - суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру;

документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дія цього Закону поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб`єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність.

Згідно із пунктом 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру, що не обумовлені міжнародними зобов`язаннями або іншими обмеженнями, встановленими законом, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

Як слідує з матеріалів справи, строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №17 від 25.02.2010, №30 від 20.01.2011, №109 від 03.10.2012, №197 від 03.04.2013, №144 від 20.11.2013 закінчився 01.06.2022, 01.07.2022, 01.08.2022 відповідно, однак в цей період діяв карантин та було запровадження обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами та доповненнями).

Так, пунктом 1 вказаної постанови (в редакції, чинній на момент винесення спірного рішення) встановлено:

1. Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

При цьому, з аналізу вищевикладених положень Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» вбачається, що документи дозвільного характеру, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дозволи позивача на розміщення зовнішньої реклами №17 від 25.02.2010, №30 від 20.01.2011, №109 від 03.10.2012, №197 від 03.04.2013, №144 від 20.11.2013 вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення, а тому правових підстав для демонтажу рекламних конструкцій з підстав зазначених у спірному рішенні, а саме в зв`язку із відсутністю дозволів, немає.

За таких обставин, рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2022 №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині, що стосується ТзОВ «Брендборд» є протиправним та підлягає скасуванню.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваного у даній справі рішення в частині, що стосується позивача, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частин першої та другої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 2481,00 грн., сплачений згідно з платіжний дорученням від 29.11.2022.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендборд» (43005, Волинська область, місто Луцьк, проспект Перемоги, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 37572766) до Виконавчого комітету Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Б.Хмельницького, 19, ідентифікаційний код юридичної особи 04051327) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2022 №603-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендборд».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брендборд» за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Луцької міської ради судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк