Справа № 120/6072/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

27 січня 2023 р. Справа № 120/6072/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що є особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , а тому має право на пільги, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

17 квітня 2022 року позивачці виповнилося 56 років, а її страховий стаж становить 30 років, що підтверджується записами у трудовій книжці та у військовому квитку.

06 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якій просила призначити їй пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 06 липня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивачку, що рішенням від 15 червня 2022 року № 57 їй відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки не підтверджено постійне проживання або роботи її в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року терміном 3 роки.

Не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу, позивачка звернулася з позовом до суду із вимогами щодо його скасування та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати їй з 18 квітня 2022 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

23 серпня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 25 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вік заявниці на момент звернення становив 56 років. Відповідно до екстериторіального принципу розгляду заяв про призначення пенсії рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Згідно з наданими документами, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж позивачки склав 30 років 1 місяць 5 днів. За результатами розгляду поданих документів до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди роботи. Проте відповідно до довідки № 621 від 09 лютого 2022 року до періоду постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, не зараховано період проживання з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року, оскільки відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 позивачка в цей момент проходила військову службу. Відтак, оскільки згідно з наданими документами ОСОБА_1 станом на 01 січня 1993 року прожила 01 рік 03 місяці 14 днів в зоні гарантованого добровільного відселення, то це не дає їй права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. За наведених обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року до участі у справі як співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

10 жовтня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Такий, окрім іншого, обґрунтований тим, що 09 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка опрацьовувалася за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. Після реєстрації заяви про призначення пенсії та сканування копій документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення № 7 від 15 червня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком. Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2022 році пенсія за віком призначається чоловікам після досягнення 60-річного віку за наявності страхового стажу 29 років. Статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зниженням пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Відтак відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років (у разі документального підтвердження права на відповідне зниження) необхідний страховий стаж повинен становити 23 роки. Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, вік виходу на пенсію зменшується на 3 роки та додатково за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється особам, які постійно проживали або працювали чи навчалися у зазначених зонах з моменту аварії, тобто з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року. За наявними документами до страхового стажу позивачки зараховано всі періоди трудової діяльності, а загальний стаж її роботи становить 30 років 01 місяць 05 днів. При цьому згідно з довідкою від 09 лютого 2022 року № 621 до зони гарантованого добровільного відселення не зараховано період проживання з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року, оскільки відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 заявниця в даний час проходила військову службу. Відповідно до поданих документів підтверджено факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 березня 1993 року 01 рік 03 місяці 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. За наведених обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має статус потерпілого внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки вих. № 621, що видана відділом реєстрації місця проживання Коростенської міської ради 09 лютого 2022 року, ОСОБА_1 в період з 16 липня 1983 року по 10 серпня 1989 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

09 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 06 липня 2022 року вих. № 0200-0205-8/43944 повідомило позивача про прийняте рішення № 57 від 15 червня 2022 року, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 57 від 15 червня 2022 року зазначено, що відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, вік виходу на пенсію зменшується на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за документ, що засвідчує особливий статус особи, подається посвідчення потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, яка видається органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями). На підставі поданих документів до страхового стажу заявниці зараховано всі періоди трудової діяльності. Згідно з довідкою вих. № 621, що видана відділом реєстрації місця проживання Коростенської міської ради 09 лютого 2022 року, до зони гарантованого добровільного відселення не зараховано період проживання з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року, оскільки в цей період заявниця проходила військову службу, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 . Відтак відпоідно до проданих документів заявниця станом на 01 січня 1993 року прожила 01 рік 03 місяці 14 днів в зоні гарантованого добровільного відселення, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку рішенню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 цього Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами статті 55 вказаного Закону передбачені умови призначення пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

При цьому початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-XII визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Згідно з пунктом 13 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали в зоні гарантованого добровільного відселення, провадиться у разі вибору цих осіб згідно з нормами Закону № 1058-IV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом № 796-XII.

Отже, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка постійно проживала або постійно працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01 січня 1993 року протягом не менше трьох років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

При цьому постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні два повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону № 796-ХІІ пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Період збільшення віку виходу на пенсію передбачений статтею 26 Закону № 1058-IV, згідно з якою особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058-ІV.

Так, підставою для відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII слугував факт відсутності необхідного періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року, оскільки в період з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року позивачка проходила військову службу.

Тобто пенсійним органом не враховано період з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року до періоду проживання (роботи) заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення.

Як зазначено у рішенні про відмову у призначенні пенсії, згідно з наданими позивачкою документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку, оскільки період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення становить 01 рік 03 місяці 14 днів.

Стосовно підтвердження періоду проживання позивачки в зоні гарантованого добровільного відселення, то варто врахувати наступне.

Так, право на пенсію зі зниженням пенсійного віку мають потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років (абзац 5 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII).

Судом встановлено, що позивачка є потерпілою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, про що свідчить відповідне посвідчення.

Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання Коростенської міської ради вих. № 621 від 09 лютого 2022 року позивачка в період з 16 липня 1983 року по 10 серпня 1989 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою, що територіально належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, безсумнівним є той факт, що позивачка проживала в зоні гарантованого добровільного відселення (3 категорія) більше трьох років, в тому числі з моменту аварії по 10 серпня 1989 року, а тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина), а також додатково на 1 рік за кожні два повні роки проживання на такій території, тобто загалом на 4 роки.

При цьому безпідставними є твердження відповідача як на підставу для відмови в призначенні відповідної пенсії на проходження позивачкою в період з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року військової служби, що, на думку пенсійного органу, виключає можливість проживання у зоні добровільного гарантованого відселення, адже саме по собі проходження військової служби не спростовує факт проживання позивачки в зоні гарантованого добровільного відселення.

Ба більше, військова частина НОМЕР_3 , у якій проходила військову службу ОСОБА_1 в період з 08 серпня 1986 року по 08 серпня 1988 року, дислокувалась в місці Коростень Житомирської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Відтак суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 15 червня 2022 року № 57 є протиправним, а тому таке рішення належить скасувати.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності рішення від 15 червня 2022 року № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, а також встановивши наявність усіх передумов для призначення позивачці пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому задоволенню підлягає і похідна від основної вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому слід врахувати, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивачка досягнула пенсійного віку 17 квітня 2022 року (56 років), а із заявою про призначення пенсії за віком звернулася до пенсійного фонду 09 червня 2022 року, тобто в межах строку, що визначений пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, тому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області слід зобов`язати призначити позивачці пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 18 квітня 2022 року.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка при зверненні до суду з позовною заявою сплатила судовий збір в розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 03 серпня 2022 року.

Отже, на користь позивачки слід пропорційно стягнути сплачений нею при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі по 496,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 57 від 15 червня 2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18 квітня 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )
Відповідачі:
Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13559341)

Рішення суду в повному обсязі складено 27.01.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович