Справа № ЗПП/320/13/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в забезпеченні позову
30 січня 2023 року справа № ЗПП/320/13/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

в с т а н о в и в:
27.01.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви з вимогою зупинити кадрове рішення командира військової частини НОМЕР_1 №9 від 24.01.2023 в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2023, проведеного о 15 годині 18 хвилин визначено склад суду для розгляду вказаної заяви, головуючий суддя Кушнова А.О.

Вказану заяву було передано судді Кушновій А.О. для розгляду 27.01.2023.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення заінтересованих сторін та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, отже розгляд такої заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, поданої до подачі позову, позивачем вказано на те, що 08.10.2021 Шостий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову у справі №810/5146/18, якою зобов`язав Міністерство оборони України вирішити питання щодо забезпечення ОСОБА_1 житлом у відповідності до вимог чинного законодавства та з урахуванням висновків суду у вищевказаній постанові. На даний час постанова від 08.10.2021 у справі №810/5146/18 не виконана, а виконавчі дії щодо виконання вказаної постанови у виконавчому провадженні ВП №67973733 на підставі Закону України №2455-ІХ виконавцем зупинено. У зв`язку з невиконанням даного судового рішення, позивач вимушений був звернутися до суду із заявою від 23.12.2022 про встановлення судового контролю.

Заявник вказує, що після надходження інформації про наявність заяви щодо встановлення судового контролю, 24.01.2023 командир військової частини НОМЕР_1 видав кадрове рішення №9, у вигляді телеграми надіслав у військову частину, де на даний момент позивач проходить службу, в якому було зазначено, що майора ОСОБА_1 , командир військової частини НОМЕР_1 вирішив перемістити до іншого місця служби, яке пов`язано із переїздом у іншу місцевість. На думку позивача, вищевказане кадрове рішення №9 від 24.01.2023 значно ускладнює (або робить неможливим) виконання постанови суду від 08.10.2021 у справі №810/5146/18.

Враховуючи те, що у вказаному рішенні №9 від 24.01.2023 присутні очевидні ознаки протиправності, тому у десятиденний строк позивач має намір подати відповідну позовну заяву, а у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України є підстава для забезпечення позову.

Також заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову до його подання зазначає, що у зв`язку із прийняттям командиром військової частини НОМЕР_1 кадрового рішення №9 від 24.01.2023 про переміщення ОСОБА_1 до іншого місця служби, прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача.

На думку позивача, оскільки рішення №9 від 24.01.2023 стосується не тільки позивача, а й інших військовослужбовців, які переміщуються на вивільнену посаду, то невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення рішення №9 у частині переміщення останнього до нового місця служби може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду у десятиденний термін.

При цьому позивач звертає увагу суду на те, що рішення №9 - це не наказ або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, а це кадрове рішення, видане суб`єктом владних повноважень з порушенням чинного законодавства. Також звертає увагу на ту обставину, що 26.01.2023 до командира військової частини НОМЕР_1 була вже подана відповідна заява-прохання, яку на даний момент командир залишив без розгляду.

Позивачем на підтвердження доводів заяви про забезпечення позову додано копію листа начальника відділу персоналу - заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 25.01.2023 №175/2/84/107окп, направленого засобами електронного зв`язку (електронної поштою "СЕДО") до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а також копію заяви ОСОБА_1 від 26.01.2023, подану на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, подану до подачі позовної заяви, та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах позову, який позивач має намір подати до суду.

Згідно з матеріалами поданої заяви про забезпечення позову, начальником відділу персоналу - заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 направлено засобами електронного зв`язку (електронної поштою "СЕДО") до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України лист від 25.01.2023 №175 2 84 107 окп, в якому повідомлено, що на підставі наказу Командувача Повітряного Командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Повітряних Сил Збройних Сил України від 24.01.2023 №9, відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, зокрема, майора ОСОБА_1 , заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , звільнено із займаної посади та призначено заступником командира дивізіону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_5 ВОС 3410003.

Перевіряючи доводи заявника, покладені в основу поданої заяви про забезпечення позову, а саме про те, що рішення №9 прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, що на думку останнього свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та можливе ускладнення виконання прийнятого судом рішення, суд зазначає, що провомірність/неправомірність прийняття рішення - наказу Командувача Повітряного Командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Повітряних Сил Збройних Сил України від 24.01.2023 №9 в частині переміщення ОСОБА_1 до нового місця служби підлягає доведенню в ході розгляду адміністративної справи з приводу оскарження вказаного наказу.

Суд вважає, що під час розгляду заяви суд повинен, виходячи з конкретних доказів, оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому суд зазначає, що задоволення заяви про забезпечення позову з підстав, викладених у ній, є попереднім рішенням у даній справі без встановлення всіх обставин, що мають значення для вирішення спору, що не узгоджується із завданнями та принципами адміністративного судочинства.

Поряд з цим, наразі заявником не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам останнього.

Також суд вважає, що застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

У поданих матеріалах відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо "очевидності" ознак протиправності спірного рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав позивача Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі 826/16509/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 81046468) зазначив, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Таким чином, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, оскільки заявник не надав належних доводів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви від 27.01.2023 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви від 27.01.2023, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 30.01.2023.

Суддя Кушнова А.О.