Справа № 520/9657/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 січня 2023 р. № 520/9657/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління ДПС України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте 29.10.2022 начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " Шегині " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 ;

- зобов`язати уповноважену службову особу 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України вирішити питання щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В обґрунтування позову зазначив, що в перетині державного кордону позивачу було відмовлено, про що 29.10.2022 було винесено відповідне Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторівприкордонної служби "Шегині" (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 , як уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону. Вказане рішення порушує конституційні права позивача, зокрема: на освіту (здобуття знань та професійної орієнтації), порушує право на свободу пересування (при відсутності законних підстав для відмови у перетинанні кордону), на виїзд з України. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву наголосив на правомірності своїх дій. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовозобов`язаною особою.

Позивач був зарахований на денну форму навчання другого ступеня до Університету туризму та екології (м. Суха-Безкидзька, Республіка Польща) за напрямом "туризм та відпочинок" на умовах оплати, на період з 01.10.2022 р. по 30.09.2024 р.

Підтвердженням зарахування позивача до вищого навчального закладу є: 1) довідка з Університету від 09.08.2022 про прийняття іноземця на навчання денної форми (з нотаріальним перекладом); 2) студентський квиток, виданий на ім`я позивача від 17.08.2022; 3) договір, укладений між студентом (позивачем) та університетом щодо умов навчання у вищому навчальному закладі; 4) документи, що підтверджують здійснення оплати за навчання позивачем.

Оригінали вказаних документів надійшли на адресу позивача 21.08.2022.

Зібравши повний пакет документів, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому він перебував на військовому обліку, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як здобувач фахової (професійної) вищої освіти.

Черкаською районною військовою адміністрацією було зроблено запит на ім`я університету з метою отримання підтвердження, що позивач є реальним студентом та зарахований на навчання.

Черкаською районною військовою адміністрацією 04.10.2022 були отримані відповідні докази з університету.

На підставі вищезазначених документів Черкаською районною військовою адміністрацією було розглянуто клопотання Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та прийнято рішення про задоволення такого клопотання та надання відстрочки молодшому лейтенанту запасу ОСОБА_1 від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як здобувачу фахової (професійної) вищої освіти.

На підтвердження чого позивачу був наданий витяг з протоколу № 53 від 20.10.2022 засідання щодо призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який також був направлений до місцевого територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем приписки.

Черкаським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки 25.10.2022 ОСОБА_1 була видана довідка для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

В довідці зазначено, що заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має.

У тимчасовому посвідченні офіцера запасу, виданого на ім`я ОСОБА_1 також міститься відмітка про те, що останньому надано відстрочку від призову під час мобілізації на 6 місяців, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 25 квітня 2023 року. Зазначено, що відсутні заперечення щодо виїзду ОСОБА_1 з України для продовження навчання.

З метою прибуття до місця навчання, 29 жовтня 2022 року позивач реалізовував своє право на свободу пересування, на виїзд з України, право на освіту, на здобуття освіти за кордоном.

Так, позивач реалізовував свої права шляхом виїзду в пункті перетину - міжнародний

автомобільний пункт пропуску "Шегині" до місця навчання: м. Суха-Безкидзька, Республіка Польща.

На підтвердження наявності законних підстав для перетину державного кордону України ОСОБА_1 були надані наступні документи уповноваженим особам прикордонної служби України: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) тимчасове посвідчення офіцера запасу; 3) довідка для виїзду за кордон; 4) витяг з протоколу засідання щодо надання відстрочки; 5) довідка з університету від 09.08.2022 про прийняття іноземця на навчання денної форми (з нотаріальним перекладом); 6) студентський квиток, виданий на ім`я позивача від 17.08.2022 року; 7) договір, укладений між студентом (позивачем) та університетом щодо умов навчання у вищому навчальному закладі; 8) документи, що підтверджують здійснення оплати за навчання позивачем.

Позивачем були надані усі документи в оригіналах для огляду та у відповідних нотаріально досвідчених копіях із нотаріально засвідченими перекладами документів з університету.

Однак, в перетині державного кордону позивачу було відмовлено, про що 29.10.2022 було винесено відповідне рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку, начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " Шегині " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 , як уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону.

Не погоджуючись рішенням суб`єкта владних повноважень позивач звернувся до Харківського окружного суду за захистом своїх прав.

По суті спірних вимог суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 2593/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", що затверджений Законом від 22.05.2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2022 року позивач намагався перетнути кордон України, тобто під час дії правового режиму воєнного стану на території України.

Відповідно до ч. 1ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року №1710-VI (в редакції на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №1710-VI), іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону №1710-VI особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Згідно з пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455 (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон№3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Пунктами 2 та 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 №57 (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п. 2-6 зазначених Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно із статтею 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема, здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Судом встановлено, що позивач був зарахований на денну форму навчання другого ступеня до Університету туризму та екології (м. Суха-Безкидзька, Республіка Польща) за напрямом "туризм та відпочинок" на умовах оплати, на період з 01.10.2022 р. по 30.09.2024р.

Підтвердженням зарахування позивача до вищого навчального закладу є: 1) довідка з Університету від 09.08.2022 про прийняття іноземця на навчання денної форми (з нотаріальним перекладом); 2) студентський квиток, виданий на ім`я позивача від 17.08.2022; 3) договір, укладений між студентом (позивачем) та університетом щодо умов навчання у вищому навчальному закладі; 4) документи, що підтверджують здійснення оплати за навчання позивачем.

Оригінали вказаних документів надійшли на адресу позивача 21.08.2022.

Зібравши повний пакет документів, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому він перебував на військовому обліку, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як здобувач фахової (професійної) вищої освіти.

Черкаською районною військовою адміністрацією було зроблено запит на ім`я університету з метою отримання підтвердження, що позивач є реальним студентом та зарахований на навчання.

Черкаською районною військовою адміністрацією 04.10.2022 були отримані відповідні докази з університету.

На підставі вищезазначених документів Черкаською районною військовою адміністрацією було розглянуто клопотання Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та прийнято рішення про задоволення такого клопотання та надання відстрочки молодшому лейтенанту запасу ОСОБА_1 від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як здобувачу фахової (професійної) вищої освіти.

На підтвердження чого позивачу був наданий витяг з протоколу № 53 від 20.10.2022 засідання щодо призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який також був направлений до місцевого територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем приписки.

Черкаським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки 25.10.2022 ОСОБА_1 була видана довідка для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

В довідці зазначено, що заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має.

У тимчасовому посвідченні офіцера запасу, виданого на ім`я ОСОБА_1 також міститься відмітка про те, що останньому надано відстрочку від призову під час мобілізації на 6 місяців, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до 25 квітня 2023 року. Зазначено, що відсутні заперечення щодо виїзду ОСОБА_1 з України для продовження навчання.

Наведене дає підстави для висновку про те, що позивач, у відповідності до статті 23 Закону №3543-XII, станом на 29.10.2022 року (під час спроби перетину державного кордону) не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, а Черкаський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, на військовому обліку в якому знаходиться позивач, не заперечував щодо виїзду останнього за кордон для продовження навчання за кордоном.

Разом з цим, у поданому відзиві відповідач вказує, що 29 жовтня 2022 року в ході перевірки документів, поданих позивачем при перетині державного кордону України, було встановлено відсутність документу, який би посвідчував приналежність позивача до категорії осіб, які звільнені від мобілізації та підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2022 р. позивач при спробі перетину державного кордону надав працівнику прикордонного загону, зокрема, наступні документи:

1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) тимчасове посвідчення офіцера запасу; 3) довідка для виїзду за кордон; 4) витяг з протоколу засідання щодо надання відстрочки; 5) довідка з університету від 09.08.2022 про прийняття іноземця на навчання денної форми (з нотаріальним перекладом); 6) студентський квиток, виданий на ім`я позивача від 17.08.2022 року; 7) договір, укладений між студентом (позивачем) та університетом щодо умов навчання у вищому навчальному закладі; 8) документи, що підтверджують здійснення оплати за навчання позивачем.

Позивачем були надані усі документи в оригіналах для огляду та у відповідних нотаріально досвідчених копіях із нотаріально засвідченими перекладами документів з університету.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач, пред`явивши під час перетину державного кордону України документи, які підтверджують, що він є студентом університету туризму та екології (м. Суха-Безкидзька, Республіка Польща) за напрямом "туризм та відпочинок" та довідку Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відстрочку від призову на строкову військову службу, мав право на перетин державного кордону України як здобувач фахової вищої освіти, який навчається за кордоном та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 14 Закону №1710-VI рішення уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у праві перетину кордону в кожному випадку повинно бути обґрунтованим, із зазначенням конкретних причин відмови.

Водночас, відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано конкретного переліку документів, які необхідно було подати позивачу для виїзду за кордон.

При цьому суд наголошує, що можливість підтвердження позивачем наявності права на перетин кордону України прямо залежить від чіткого визначення відповідачем конкретного та вичерпного переліку необхідних для цього документів, чого зроблено не було.

Наведене, в свою чергу, свідчить про безпідставність висновку відповідача, викладеного у відзиві, про те, що при перетинанні державного кордону позивачем не було надано документу, який би посвідчував приналежність позивача до категорії осіб, які звільнені від мобілізації та підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України, оскільки у оскаржуваному рішенні працівником прикордонної служби взагалі не вказано, які саме документи необхідно було надати позивачу для виїзду за межі території України.

Отже, позивач 29.10.2022 р. мав право на перетин державного кордону України як студент на денної форми навчання другого ступеня Університету туризму та екології (м. Суха-Безкидзька, Республіка Польща) за напрямом "туризм та відпочинок" на умовах оплати.

Суд не бере до уваги твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які є здобувачами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти в Україні не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, але, з урахуванням приписів п. 2-6 Правил, дана категорія не має права виїжджати за кордон, так як ця категорія зазначена в абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3545-ХІІ, оскільки наведені відповідачем норми чинного законодавства не були вказані в оскаржуваному рішенні як підстави для відмови позивачу у перетинанні державного кордону України.

Таким чином, рішення рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте 29.10.2022 начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " Шегині " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 , прийняте не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому є нечинним та підлягає скасуванню.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважену службову особу 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України вирішити питання щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем належним чином не обґрунтовано та не підтверджено відповідними доказами правомірність оскаржуваного рішення, то суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Позивач у позовній заяві просив суд, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді, у розмірі 4000,00 грн.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_3 (адвокат) та Челаком Віктором Володимировичем (клієнт).

Відповідно до умов якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво Клієнта та надати інші види правової допомоги з усіх правовідносин, що виникають у останнього, на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Також, надано до суду звіт від 02.11.2022 року за договором про надання правової допомоги від 23.10.2022 року та меморіальний ордер від 02.11.2022 року на суму 4000,00 грн.

Положеннями ч.5 ст.134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, 258. 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із незначною складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління ДПС України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте 29.10.2022 начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " Шегині " (тип А) старшим лейтенантом ОСОБА_2 .

Зобов`язати уповноважену службову особу 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України вирішити питання щодо перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління ДПС України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з 7 Прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління ДПС України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 січня 2023 року.

Суддя Н.А. Полях