Справа № 520/644/23
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 січня 2023 року

м. Київ

справа №520/644/23

адміністративне провадження № Пз/990/1/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бучик А.Ю., Коваленко Н.В., Мороз Л.Л., Рибачука А.І., розглянувши подання судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №520/644/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1, які полягають у відмові ОСОБА_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (далі - Управління) оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01 лютого 2022 року (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини);

зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Управління довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262- XII (далі - Закон № 2262- XII) з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (далі - постанова КМУ № 704) щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ № 704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ № 704, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2022 року пенсії позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ. 02 грудня 2022 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання до Управління довідки для перерахунку його пенсі з 01 лютого 2022 року відповідно до постанови КМУ № 704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (2022 року), на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови КМУ № 704, для проведення перерахунку розміру його пенсії. Однак листом від 27 грудня 2022 року NX-98012/3689 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для оформлення та надання довідки про грошове забезпечення.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду і вказаним позовом.

24 січня 2023 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду зареєстроване подання судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. від 19 січня 2023 року про розгляд справи №520/644/23 Верховним Судом як судом першої інстанції (далі - подання) в порядку частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вказане подання надійшло разом з матеріалами адміністративної справи №520/644/23, до якого долучено копії ухвал Харківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у інших справах - на підтвердження значної кількості подібних справ, до тієї, що направлена до Верховного Суду для ухвалення зразкового рішення.

Доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової обґрунтовано, зокрема, тим, що Харківським окружним адміністративним судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень не виявлено постанов Верховного Суду, у яких сформульований правовий висновок саме з приводу розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який має використовуватись під час виготовлення довідки про грошове забезпечення військовослужбовця у цілях перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року.

Обґрунтовуючи необхідність розгляду цієї справи як зразкової, суддя Сліденко А.В. у поданні також наголошує на тому, що у провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває значна кількість справ (№№520/203/23, 520/204/23, 520/419/23, 520/421/23, 520/425/23, 520/430/23, 520/472/23, 520/475/23, 520/528/23, 520/639/23), відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1, а спір виник з аналогічних підстав - вчинення територіальним органом системи Міністерства оборони України управлінського волевиявлення у формі відмови у виготовленні довідки про грошове забезпечення станом на 01 січня 2022 року із використанням показника величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн, а правовідносини унормовані одними і тими ж нормами права - частинами третьою та четвертою статті 43 та частиною третьою статті 63 Закону № 2662-XII, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02 грудня 2021 року № 1928-IX, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону N° 1928-IX, пунктом 4 постанови КМУ №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21 лютого 2018 року № 103, пунктами 1 та 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N°45 (далі - Порядок № 45).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі №520/644/23 як зразковій, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 КАС України зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 290 КАС України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 290 КАС України у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, уважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, у тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 КАС України зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

В аспекті наведеного необхідно зазначити, що інститут зразкових рішень запроваджений з метою підвищення ефективності правосуддя шляхом розвантаження судів та спрощення процедури розгляду справ. Розгляд типової справи як зразкової має відбуватись у правовідносинах, які виникли насамперед внаслідок нового чи зміненого правового регулювання у певній сфері суспільних відносин, що в свою чергу зумовлює необхідність скерування практики застосування таких змін з метою їх правильного сприйняття і реалізації.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону для визначення доцільності ухвалення зразкового рішення у згаданій категорії спорів, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у справах №360/1809/20, №620/4149/20, №300/3440/20, № 600/3364/22-а, № 240/19602/22 про те, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Верховний Суд констатував, що лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ може бути підставою для висновку про доцільність ухвалення рішення у зразковій справі задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовної практики у певній категорії спірних правовідносин та швидкого розгляду значної кількості однотипних справ.

Крім того, кількісний показних типових справ безумовно має значення при вирішенні питання про доцільність ухвалення зразкового рішення. Це вбачається безпосередньо зі змісту частини першої статті 290 КАС України.

Проте, необхідно також зауважити, що доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Тобто "доцільність" є дещо ширшою категорією, аніж "кількість" однотипних спорів, які потребують однакового підходу до їх вирішення, тож не може визначатися виключно кількісним показником справ, які у розумінні пункту 21 частини першої статті 4 КАС України мають ознаки типових, відтак механізм ухвалення зразкового рішення не потрібно застосовувати/розглядати лише як спосіб зменшити навантаження на суди першої інстанції.

Якщо виходити з того, що інститут зразкової справи є одним із способів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики, то в такому сенсі основним орієнтиром для застосування цього механізму, на думку колегії суддів, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин.

Тобто має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, приміром, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення в певній категорії спорів.

Також варто додати, що неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може проявитися, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

У такому контексті зразкове рішення слугуватиме для судів першої та апеляційної інстанцій своєрідним взірцем, орієнтиром того, як потрібно застосовувати закон і вирішувати подібні справи.

Аналогічну позицію з приводу мети застосування процесуального механізму ухвалення зразкового рішення було висловлено в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі №420/13452/20 та від 07 листопада 2022 року у справі № 600/3364/22-а.

При цьому, зокрема в ухвалах від 07 листопада 2022 року у справі № 600/3364/22-а та від 11 січня 2023 року у справі №240/19602/22 Верховний Суд вказав, що наявність неоднакового застосування судами першої та/або апеляційної інстанцій норм матеріального права, ухвалення цими судами різних і суперечливих судових рішень у спорах окремої категорії, без врахування уже сформованої правової позиції Верховного суду, не зумовлюють прийняття Верховним Судом справи до провадження як зразкової, і не визначені процесуальним законом як підстави для відкриття провадження у зразковій справі.

Аналогічну правову позицію з приводу порушених у поданні питань було висловлено в ухвалі Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі №400/6132/20.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що правовідносинам щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки стосовно підготовки і надання до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови КМУ № 704 вже надавалась правова оцінка, зокрема, у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, де Суд дійшов наступних висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

(1) з 01 січня 2020 року положення пункту 4 постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою КМУ № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік", у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови КМУ № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою КМУ № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Поміж іншим, Верховний Суд у справі № 440/6017/21 також підтримав правовий висновок, висловлений у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Колегія суддів звертає увагу, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось, а процесуальний закон не наділяє такими повноваженнями суд першої інстанції, в тому числі й Верховний Суд, при розгляді ним справи як зразкової.

За таких обставин, враховуючи існування актуальної правозастосовчої практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, колегія суддів доходить висновку, що у поданні про розгляд цієї справи Верховним Судом як зразкової не міститься належних і обґрунтованих міркувань, які б свідчили про наявність колізій або про необхідність розв`язання існуючих або нових структурних юридичних проблем, що є підставою для порушень прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб з боку суб`єктів владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, та які зумовлювали б доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової.

Аналогічного висновку за наслідками розгляду подання, поданого у відповідності до частини першої статті 290 КАС України про розгляд справи Верховним Судом як зразкової у ідентичних за правовою суттю правовідносинах, дійшов Верховний Суд в ухвалі від 07 листопада 2022 року у справі № 600/3364/22-а.

За правилами частини шостої статті 290 КАС України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті, зокрема через значні розбіжності у їх фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.

Оскільки у даному конкретному випадку зазначені у поданні підстави не зумовлюють доцільності розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової, тобто подання не відповідає вимогам частини першої статті 290 КАС України, у відкритті провадження за поданням судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №520/644/23 у порядку статті 290 КАС України слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 248, частиною шостою статті 290 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за поданням судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №520/644/23.

Матеріали справи №520/644/23 разом з поданням та доданими документами повернути до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді: А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко

Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук