Справа № 1340/3724/18
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/3724/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2016 у справі №462/3790/16-а та ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12.01.2017 у справі №462/36755-16-а (про виправлення описки) протиправними;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №822650 від 22.03.2018 про виплату позивачу пенсії, розрахованої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 2 936,76 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та поновити виплату позивачу щомісячної пенсії за вислугу років відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12.01.2017 у справі №462/3755/16-а (про виправлення описки) з 01.04.2018 в повному розмірі 15 691,00 та виплату проводити довічно.

Разом з позовними вимогами просить зобов`язати відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова) та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року) на підставі постанови Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2016 у справі №462/3790/16-а та ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12.10.2017 у справі №462/3755/16-а (про виправлення описки до постанови). На момент звернення до суду позивач з органів прокуратури не звільнявся, перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до 6 років. В квітні 2018 року відповідач безпідставно, на переконання позивача, змінив розмір пенсії позивача. При цьому нарахування та виплату пенсії здійснено не на підставі Закону України «Про прокуратуру», як це передбачено рішеннями суду, а відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На запит позивача відповідач надав йому розпорядження №822650 від 22.03.2018. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою від 22.08.2022 суддя Львівського окружного адміністративного суду Хома О.П. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 03.09.2018 суддя Львівського окружного адміністративного суду Хома О.П. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечує . Вказує, відповідно до пункту 13-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону 1058, з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється. Оскільки позивач продовжує працювати в органах прокуратури, виплата пенсії йому здійснюється у розмірі, обчисленому відповідно до Закону №1058.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 13.02.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 1340/3724/18 без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.09.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року скасовано; справу №1340/3724/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання до вчинення дій направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №1340/3724/18 передано для розгляду судді Сидор Н.Т.

Ухвалою від 26.09.2022 суддя прийняла до свого провадження адміністративну справу №1340/3724/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії; постановила справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що пенсія у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», з 01.10.2017 виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону №1058. Оскільки позивач не припиняв службу та є працюючою особою, виплата йому пенсії правомірно проводиться згідно із Законом №1058.

Позивач подав додаткові пояснення, у яких вказує, що відповідач протиправно припинив виконання рішення суду, яке набрало законної сили у зв`язку з внесенням змін до законодавства.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2016 у справі №462/3790/16-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ, що діяла станом на листопад 2010р.) та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 14.06.2016р. №18/1069 про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ, що діяла станом на вересень 2010 р.), виходячи з розрахунку 88 % від середнього заробітку 13316 грн. 50 коп., із 12.01.2016р., без обмеження суми пенсійної виплати.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2016 у справі №462/3755/16-а позов задоволено частково; поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду; визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова щодо відмови у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії; Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 01.06.2015; визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова в перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області №18/1104 від 21.06.2016р. про заробітну плату для нарахування пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за вислугу років зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату для нарахування пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку, починаючи з 01.02.2016; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп; в решті вимог відмовити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.01.2017 у справі №462/3755/16-а виправлено допущену описку в постанові Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, у п.6 резолютивної частини постанови суду вказавши «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за вислугу років зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату для нарахування пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку без застосування будь яких обмежень максимального розміру пенсії, починаючи з 01.02.2016».

У листі від 25.04.2018 №7948/03-22, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, розглянувши запит позивача щодо надання належним чином завіреної копії документу, на підставі якого припинено виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2016 у справі №462/3755/16-а та ухвали (про виправлення описки) від 12.01.2017 у справі ґ3462/3755/16-а надіслало завірену копію розпорядження від 22.03.2018.

Згідно з розпорядженням №822650 від 22.03.2018 пенсію позивачу призначено відповідно до нового Закону з 01.10.2017.

Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно з ч.1 вищевказаної статті прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч.12 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ).

15.07.2015 набрав чинності Закон України №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), із набранням чинності яким вважається таким, що втратив чинність, Закон України від 05.11.1991 №1789-XII «Про прокуратуру», крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру» (підпункт 1 пункту 3 Розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України №1697-VII «Про прокуратуру»).

Частина 20 ст. 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція ч.20 ст. 86 Закону №1697-VІІ та ч.17 (з 01.10.2011р. - ч.18) ст.50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Статтею 86 Закону №1697-VII, якою починаючи з 15.07.2015 урегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, встановлювалось, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга цієї статті у редакції, чинній станом на дату звернення позивача до пенсійного органу за спірним перерахунком пенсії).

Відповідно до частини 15 статті 86 Закону №1697-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово, по 31 грудня 2017 року:

особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу» «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, п.13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

З матеріалів справи встановлено, що станом на час винесення спірного розпорядження, а також на момент звернення до суду з цим позовом, позивач є працюючою особою, яка перебуває на посаді, що дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

При цьому, позивач не відноситься до осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що, в даному випадку, на позивача поширюються положення п.13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та абзацу четвертого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, виплата пенсії позивачу, призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру», буде поновлена після його звільнення з роботи в органах прокуратури.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.02.2022 у справі №380/4215/20 та від 09.11.2022 у справі № 340/1307/20.

Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, такий не належить стягувати зі сторін.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Суддя Сидор Н.Т.