Справа № 320/14217/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Київ № 320/14217/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області з позовом до фізичної сооби - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу в сумі 1 700,00 грн в дохід Державного бюдженту згідно рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 12.07.2021 № 74.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу спеціалістами позивача виявлено порушення рекламного законодавства відповідачем та притягнуто відповідача до відповідальності шляхом накладення штрафної санкції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

За результатами державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами на території Київської області було виявлено порушення щодо розповсюдження зовнішньої реклами.

У подальшому позивачем направлено відповідачу вимоги від 21.04.2021 № 10-05.4/10720-20 (вручено відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення 27.04.2021) та 05.03.2021 № 10-05.4/45566-21 (вручено відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення 24.05.2021) про надання письмових пояснень, макет розміщеної реклами, виписку з єдиного реєстру, дозвіл на розміщення реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття рішення по справі.

У зв`язку ненаданням витребуваних матеріалів посадовими особами позивача складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 21.05.2021, яким винесено на розгляд керівництву попередні висновки та матеріали справи для прийняття рішення.

Рішенням від 12.07.2021 № 74 у зв`язку з порушенням вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» накладено на відповідача штраф у розмірі 1 700,00 грн.

Станом на день розгляду справи, відповідачем у добровільному порядку штраф не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про їх стягнення в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України від 03.07.1996 № 270/96-ВР "Про рекламу" (далі - Закон № 270/96).

Процедура та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлені Законом № 270/96 та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 270/96, цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 270/96, реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, забороняється, зокрема, засобами зовнішньої реклами.

Частинами 1 та 2 ст. 26 Закону № 270/96 визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону № 270/96 відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

У відповідності до ч. 6 ст. 27 Закону № 270/96 за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 7 ст. 27 Закону № 270/96).

Зі змісту п. 9 Порядку слідує, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспожінспекції та її територіальних органів.

Згідно з п. 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Як зазначено в п. 16 Порядку справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 18 Порядку за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Судом встановлено, що відповідач повідомлявся позивачем про дату, час та місце розгляду справ про порушення законодавства про рекламу належним чином, проте відповідач на засідання не прибув, тому суд вважає, що Головним управління Держпродспоживслужби у Київській області дотримано прав відповідача на участь у процесі прийняття рішення від 12.07.2021 № 74 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1 700,00 грн.

При цьому, ч. 11 ст. 27 Закону № 270/96 передбачено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду. У судовому порядку вказані рішення відповідачем не оскаржувались, доказів протилежного суду не надано.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем не спростовано доводи позивача, не оскаржено рішення на підставі якого заявлений позов та не надано доказів сплати накладених штрафних санкцій в загальному розмірі 1 700,00 грн, а тому дана сума штрафу підлягає до стягнення в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф на користь Державного бюджету України в сумі 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень) згідно рішення згідно рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 12.07.2021 № 74.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.