Справа № 140/7436/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7436/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (далі позивач, ТзОВ «Вест Петрол Маркет», товариство) звернулося з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач, Західне міжрегіональне управління) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.12.2021 №450/33000703 та №451/33000703.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інспекторами ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку: AЗC з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність TзOB «Вест Петрол Маркет», що розташована за адресою: Вінницька обл., м.Немирів, вул. Гайсинське шосе, 4, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 03.12.2021 №11567/02-32-09-04/42663493. У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення товариством підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку відсутністю з 01.04.2020 по 19.09.2021 позитивних результатів повірки та оцінки відповідності рівнемірів-лічильників, а з 01.04.2020 по 32.04.2020 на витратоміри-лічильники та у зв`язку з несвоєчасним поданням електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обсяги пального.

Товариством було подано заперечення на вказаний акт перевірки, які частково задоволені, за висновком яких встановлено порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, в частині відсутності позитивних результатів повірки та оцінки відповідності на шість одиниць витратомірів-лічильників та пп 230.1.3 п.230.1 ст. 230 ПК України, в частині несвоєчасного подання шести електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсягу пального.

На підставі даного акту перевірки, з урахуванням результатів розгляду заперечень, Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП 30.12.2021 винесено податкові повідомлення-рішення №450/33000703, яким застосовано штраф в сумі 120 000 грн та №451/33000703, яким застосовано штраф в сумі 6 000 грн

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 07.10.2022 №12438/6/99-00-06-03-01-06, яке отримано 12.10.2022 скаргу Товариства залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 30.12.2022 №450/33000703 та№451/33000703 -без змін.

ТзОВ «Вест Петрол Маркет» не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями та вважає, що вони суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягають скасуванню як з підстав незаконності самої перевірки, так і з підстав необґрунтованості її висновків.

Зокрема вказує на те, що в наказі №4074к від 23.11.2021 про проведення фактичної перевірки не зазначені підстави для проведення перевірки. У ньому є лише посилання на підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, разом з тим відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки та конкретизації періоду за який буде проводитись перевірка.

Позивач вважає, що оскільки наказ не містить відомостей, передбачених абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, які є обов`язковими, то за відсутності обов`язкових реквізитів ні додаток, ні витяг з нього не можуть оцінюватися як такі, що відповідають вимогам, які ставляться до порядку оформлення наказів про проведення податкових перевірок; контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки ТзОВ «Вест Петрол Маркет» без жодної визначеної законом умови, за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для проведення перевірки, за результатами якої прийнято оскаржувані податкові-повідомлення рішення, що є самостійною підставою для визнання їх протиправними.

Товариство також вважає необґрунтованими висновки акту перевірки про порушення ним вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку з відсутністю з 01.04.2020 по 19.09.2021 позитивних результатів повірки та оцінки відповідності рівнемірів-лічильників, а з 01.04.2020 по 32.04.2020 на витратоміри-лічильники та підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України у зв`язку з несвоєчасним поданням електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обсяг пального. Вказує на те, що ТзОВ «Вест Петрол Маркет» як платник податків на АЗК, що перевірявся, використовує п`ять паливо-роздавальних колонок моделі Tokheim заводські номери D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229 та одну газо-роздавальну колонку TATSUNO заводський номер 2344/16, котрі виконують функції витратомірів-лічильників та які зареєстровано у відповідному реєстрі згідно положень ПК України. До перевірки було надано формуляри повірки, які містять відповідні записи про придатність даних засобів вимірювальної техніки з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів. Водночас, не заслуговує уваги твердження контролюючого органу про те, що з 01.04.2020 по 23.04.2021 акцизний склад не був обладнаний 6 витратомірами-лічильниками без позитивного результату повірки та оцінки відповідності, позаяк в акті перевірки не наведено жодних належних та допустимих доказів, що на такі витратоміри були відсутні позитивні результати повірки або оцінки відповідності в зазначений період, при цьому чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зберігати відповідну документацію про повірку засобів вимірювальної техніки за попередні роки, оскільки такі документи вже вичерпали свою дію.

Відтак позивач вважає, що згідно абз.4 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, акцизні склади вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками у разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності на такі витратоміри- лічильники, однак, під час перевірки Товариством при цьому надано докази на підтвердження того, що розташовані на АЗС витратоміри-лічильники належним чином повірені.

Також вказує на те, що позивачем у відповідності до вимог підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України та Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 (далі - Порядок №891) подавались звіти про фактичні залишки пального та обсяг пального електронними засобами до контролюючого органу, про що свідчать дати направлення та доставлення відповідних довідок вказаних у акті перевірки. Зокрема, по акцизному складу №1000013 дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за 03.01.2021 (ім`я файлу 3493 J20213300. XML) подано 04.01.2021; за 11.05.2021 (ім`я файлу 3493J20213300.XML) подано 12.05.2021, що підтверджується відповідними повідомленнями про доставлення звітності в поштову скриньку ДПС України. Однак, незважаючи на своєчасне подання ТзОВ «Вест Петрол Маркет» вказаних зведених даних про залишки пального за означені дні, з незалежних від Товариства причин, відповідні довідки зареєстровані в реєстрі із запізненням. За таких обставин позивач вважає, що порушення строків подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби в даному випадку відбулось не з вини платника.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позов заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що наказ №4076к від 23.11.2021 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Вест Петрол Маркет» винесено у повній відповідності до норм ПК України, у ньому зазначено підстави для проведення перевірки та всі необхідні реквізити і період за який проводилася перевірка.

За наслідками проведеної фактичної перевірки складено акт від 03.12.2021 №11567/02-32-09-04/42663493, у висновках якого контролюючий орган вказав на порушення товариством підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку з відсутністю з 01.04.2020 по 19.09.2021 позитивних результатів повірки та оцінки відповідності рівнемірів-лічильників, а з 01.04.2020 по 32.04.2020 - на витратоміри-лічильники та підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України у зв`язку з несвоєчасним поданням електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обіг пального на початок та кінець звітної доби.

На підставі даного акту фактичної перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 30.12.2021 №450/33000703 та №451/33000703, якими до товариства застосовано штрафи в сумі 120000 та 6000 грн відповідно.

Вважає, що висновки акта перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - правомірними.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі наказу №4074к від 23.11.2021 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Вест Петрол Маркет» та направлень від 24.11.2021 №4837, №4839 проведено фактичну перевірку AЗC з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність TзOB «Вест Петрол Маркет», що розташована за адресою: Вінницька обл., м.Немирів, вул. Гайсинське шосе, 4, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 03.12.2021 №11567/02-32-09-04/42663493 (а. с. 14-18).

У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення товариством підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку відсутністю з 01.04.2020 по 19.09.2021 позитивних результатів повірки та оцінки відповідності рівнемірів-лічильників, а з 01.04.2020 по 32.04.2020 на витратоміри-лічильники та у зв`язку з несвоєчасним поданням електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обсяги пального.

Товариством було подано заперечення на вказаний акт перевірки, які частково задоволені, за висновком яких встановлено порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, в частині відсутності позитивних результатів повірки та оцінки відповідності на шість одиниць витратомірів-лічильників та пп 230.1.3 п.230.1 ст. 230 ПК України, в частині несвоєчасного подання шести електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсягу пального.

На підставі даного акту перевірки, з урахуванням результатів розгляду заперечень, Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП 30.12.2021 винесено податкові повідомлення-рішення №450/33000703, яким застосовано штраф в сумі 120 000 грн та №451/33000703, яким застосовано штраф в сумі 6 000 грн

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 07.10.2022 №12438/6/99-00-06-03-01-06, яке отримано 12.10.2022 скаргу Товариства залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 30.12.2022 №450/33000703 та №451/33000703 -без змін.

ТзОВ «Вест Петрол Маркет» не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішенням оскаржило їх в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Згідно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як слідує з акта перевірки 03.12.2021 №11567/02-32-09-04/42663493, проведення фактичної перевірки позивача на підставі наказу від 23.11.2021 №4074к призначено з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального. При цьому правовою підставою для призначення перевірки у наказі вказано підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Позивач вважає, що фактична перевірка проведена без законних на те підстав, оскільки у наказі від 23.11.2021 №4074к не зазначено конкретну інформацію про порушення вимог законодавства.

При вирішенні спору суд відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України до спірних правовідносин застосовує висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, за змістом яких підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відповідні функції контролю передбачені підпунктами 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України. Зокрема, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Цей висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.07.2022 у справі №320/1864/21.

При цьому слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки згідно з положеннями підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Як слідує з матеріалів справи, наказ від 23.11.2021 №4074к «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання», контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального, що відповідає підставі, визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Суд також звертає увагу на наявність у даному наказі інформації про період за який буде проводитись перевірка, вказано назву суб`єкта господарювання, що буде перевірятися (ТзОВ «Вест Петрол Маркет»), його адресу, дату початку перевірки та її тривалість (п.1 наказу).

Таким чином доводи позивача про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки суд відхиляє як такі, що суперечить нормам права, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того при наданні правової оцінки доводам позивача в цій частині слід врахувати постанову Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, у якій зроблено висновок, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів.

Отже, при вирішенні спору суд вважає за доцільне перевірити висновки фактичної перевірки, які слугували підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та, які зводяться до встановлення порушень позивачем підпункту 230.1.2 та п.п.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України.

Позивач є розпорядником акцизного складу (уніфікований номер 1000013), за адресою якого і проводилася фактична перевірка, а саме: Вінницька обл., м.Немирів, вул. Гайсинське шосе, 4.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Розпорядником акцизного складу є суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального (підпункт 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пунктом 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно з підпунктом 230.1.4. пункту 230.1 статті 230 ПК України порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Норми статті 128-1 Кодексу застосовуватимуться: 1) з 01 липня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів; 2) з 01 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів; 3) з 01 січня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (пункт 18 підрозділ 5 розділ XX Кодексу).

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовуються з 01 квітня 2020 року.

Отже, за змістом вказаних норм, для здійснення реалізації пального, розпорядники акцизних складів, де розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, з 01 січня 2020 року зобов`язані обладнати їх витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, а також зареєструвати їх у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відповідальність за порушення вказаного обов`язку застосовується з 01.04.2020.

Як слідує з матеріалів справи, на території акцизного складу (уніфікований номер 100013), на якому здійснює господарську діяльність ТзОВ «Вест Петрол Маркет» зі зберігання та реалізації пального, розташовано п`ять паливо-роздавальних колонок моделі ТОКНЕІМ заводські номери D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229 та одна газо-роздавальна колонка TATSUNO заводський номер 2344/16, котрі виконують функції витратомірів-лічильників та які зареєстровано у відповідному реєстрі згідно положень ПК України.

Відповідно до міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за №1417/29547), міжповірочний інтервал періодичної повірки паливороздавальної колонки для заправки автомобілів світлими нафтопродуктами, мастилами, скрапленим газом, стисненим газом становить 1 рік.

Як встановлено пунктом 3 розділу IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 №193 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за №278/28408), оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином: 1) позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. На вимогу заявника можливе поєднання зазначених видів засвідчення результатів повірки; 2) свідоцтво про повірку ЗВТ може бути оформлене: на паперовому носії; в електронній формі - у разі дотримання вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та цього Порядку.

ТзОВ «Вест Петрол Маркет» до перевірки надано формуляри на витратоміри-лічильники (паливно-роздавальні колонки) із серійними номерами D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229, 2344/16, які повірені 24.04.2020 та 22.04.2021.

Таким чином, встановлений перевіркою факт використання ТзОВ «Вест Петрол Маркет» на АЗС за адресою: Вінницька обл., м.Немирів, вул. Гайсинське шосе, 4, шести витратомірів-лічильників, щодо яких відсутній позитивний результат повірки або оцінки відповідності з 01.04.2020 по 23.04.2021 не знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про неправомірне застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з пунктом 128.1-1 статті 128 ПК України, за яким відповідальність настає саме за необладання акцизного складу витратомірами-лічильниками, а в розумінні підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України у разі відсутності позитивного результату повірки акцизний склад вважається необладнаним витратомірами-лічильниками, оскільки наявні в матеріалах справи формуляри повірки містять записи про придатність витратомірів-лічильників (паливно-роздавальні колонки) із серійними номерами D1237207, D1245195, D1237210, D1237220, D0634229, 2344/16, про що свідчать відбиток повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №450/33000703 від 30.12.2021, яким до позивача застосовано штраф в сумі 120 000 грн, винесене відповідачем з порушенням вищевказаних вимог законодавства, є протиправним та таким що підлягає скасуванню, а позов цій частині підлягає до задоволення.

Щодо встановленого актом перевірки порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, суд зазначає наступне.

Пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

За приписами підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Згідно із пунктом 1 Порядку №891 цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 5 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять: зведені за добу підсумкові облікові дані щодо: обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту; добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

За приписами пункту 6 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Пунктом 6 Порядку №891 також визначено, що підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.12.2021 №451/33000703 прийняте на підставі акту фактичної перевірки, якими встановлено порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: ТзОВ «Вест Петрол Маркет», як розпорядником акцизного складу (уніфікований номер 100013) несвоєчасно подано до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику щоденні дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі 24.04.2020, 16.05.2020, 18.12.2020, 03.01.2021, 24.01.2021, 11.05.2021.

Суд не погоджується із доводами контролюючого органу про порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України та бере до уваги пояснення (та їх документальне підтвердження) позивача про своєчасне подання належно оформлених даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального електронними засобами зв`язку до контролюючого органу, в тому числі за вказані в акті перевірки звітні дні, що підтверджується відповідними квитанціями.

Так, по даному акцизному складу: дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за 24.04.2020 (реєстраційний номер документа: ) подані 26.04.2020; за 16.05.2020 (реєстраційний номер документа: ) подані 18.05.2020; за 18.12.2020 (реєстраційний номер документа: ) подані 20.12.2020; за 03.01.2021 (реєстраційний номер документа: ) подані 05.01.2021; за 24.01.2021 (реєстраційний номер документа: ) подані 26.01.2021, за 11.05.2021 (реєстраційний номер документа: ) подані 13.05.2021 ( а.с.39-44).

Суд звертає увагу, що згідно із наявними у справі квитанціями дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу були надіслані не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою, тому суд погоджується із доводами позивача про своєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, в тому числі за 03.01.2021 04.01.2021, за 11.05.2021 12.05.2021 та відсутність у діях позивача складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність та обґрунтованість вказаних вище висновків про порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, за ці періоди викладені в акті фактичної перевірки, та прийнятого на їх підставі податкового повідомлення-рішення №451/33000703 в частині накладення штрафу в сумі 2000 грн, а тому з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає в цій частині до часткового до задоволення.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту вчасного направлення звітів про добові залишки за акцизним складом (уніфікований номер 1000013) за 24.04.2020, 16.05.2020, 18.12.2020 та 24.01.2021, а відтак висновки контролюючого органу про невчасне подання звітів за ці періоди, що зафіксовані в акті перевірки і накладення відповідних штрафних санкцій вказаним ППР на суму 4 000 грн, суд вважає правомірним та таким, що відповідає вимогам законодавства. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30.12.2021 №450/33000703 та №451/33000703 в частині накладення штрафних (фінансових стягнень ) в розмірі 4000,00 грн, а відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 481,00 грн, який сплачений згідно із платіжним дорученням № від 28.11.2022.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.12.2021 №450/33000703.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.12.2021 №451/33000703 в частині накладення штрафних (фінансових стягнень) в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Єршова, 1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79026, місто Львів, вулиця Стрийська, 35, ) судовий збір в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський