Справа № 360/8596/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2023 року Справа № 360/8596/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач), в якій просить:

-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з квітня 2014 року по вересень 2018 року в розмірі 28726 гривень 85 коп.;

-зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області скасувати безпідставне нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з квітня 2014 року по жовтень 2018 року у сумі 28726 гривень 85 коп.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що 29 жовтня 2021 року вона звернулася з заявою до відповідача про списання боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску у сумі 28726 гривень, 85 коп. з урахуванням положень преамбули до Закону України від 13 травня 2020 року №592 «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників, з 01.04.2014 року до 31.10.2018 р. суми недоїмки.

02.12.2021 електронною поштою позивач отримала відповідь № 10173/6/12-32- 24-05-09 від 01.12.2021 з відмовою про списання недоїмки. У відповіді на заяву про списання недоїмки відповідач без пояснення причини, тільки цитуючи норми закону, повідомляє що на позивача не розповсюджується дія п. 915 Закону України від 13 травня 2020 року №592 «щодо усунення дискримінації за колом платників». У той же час у відповіді також вказується про виключення п. 94, який надавав пільги з нарахування та сплати ЄСВ платникам з території проведення антитерористичної операції, з Закону № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі Закон 2464) Законом №440-ІХ від 14.01.2020, тобто вже після спливу того періоду, в якому відбулося неправомірне нарахування відповідачем спірної суми.

Позивач вважає дії відповідача, а точніше бездіяльність у списанні боргу з ЄСВ неправомірною, такою, що не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 29.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.01.2022 позовну заяву повернуто позивачеві у зв`язку із пропуском строків звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 360/8596/21 - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 30.01.2023 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

12.12.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 27.09.2007 зареєстровано виконавчим комітетом Жовтневого району Луганської міської ради як фізичну особу-підприємця. За даними наявних інформаційних ресурсів ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку як фізична особа - підприємець в Луганській області (Лисичанська ДПІ) у період з 27.09.2007 по 11.12.2018. У період з 01.01.2012 по 30.09.2017 застосовувалась спрощена система оподаткування (єдиний податок ІІІ група), з 01.10.2017 по 11.12.2018 загальна система оподаткування (11.12.2018 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності).

Зазначив, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 28.12.2014 № 77-VIII, далі - Закон № 2464-VI). Статтею 4 Закону № 2464-VI встановлено вичерпний перелік платників єдиного внеску. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати єдиний соціальний внесок до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю. Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначено статтею 9 Закону № 2464-VI.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.12.2022 8 законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) внесено низку змін до Закону України №2464-VІ, які набули чинності з 01 січня 2017 року, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями. Базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники також зобов`язані визначити базу нарахування. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (22 відсотки від розміру мінімальної заробітної плати).

Станом на 31.10.2018 в інтегрованій картці з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування АІС «Податковий блок» за позивачем рахувалася заборгованість (недоїмка) з єдиного внеску на загальну суму 28726,85 грн. недоїмка - 28726,85 грн., штрафи - 0 грн., пеня - 0 грн.

Просив суд звернути увагу, що на заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 листом ГУ ДПС у Луганській області від 01.12.2021 № 10173/6/12-32-24-05-09 лише повідомлено позивача про наявність нарахувань з єдиного соціального внеску та відсутність законодавчої можливості щодо його списання.

Також відповідач вказав, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) залишено поза увагою та не ураховано особливості, визначені п. 9 прим. 15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ та порядок, визначений Законом № 2464-VІ, наслідком чого є не подання до 01 березня 2021 року до контролюючого органу заяви про списання суми недоїмки нарахованої платнику єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року до 01 грудня 2020 року, яка не сплачена станом на 01 грудня 2020 року.

Крім того, відповідач зазначив, що Законом № 1669 (на який посилається позивач) у Законі № 2464-VІ розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3, який після внесених змін Законом України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 № 219-VIII вважається пункт 9-4, такого змісту: «9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються». Зазначена норма проіснувала в Законі № 1669 з 15 вересня 2014 року до 01 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII. Так, законодавцем було внесено зміни до закону про внесення змін до нього, замість внесення змін до оригінального закону. Пунктом 28 розділу I Закону України від 28.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року, виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України від 02.09.2014 № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким вносились зміни до Закону України від 08.07.2010 №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині доповнення розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 9-3, який з часом вважається пунктом 9-4, яким свого часу надавались пільги з єдиного внеску на територіях населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. В той час, слід зазначити, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та від 30.10.2014 № 1053-р не регулюють питання щодо умов та порядку сплати єдиного внеску. Зазначені правовідносини врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». З огляду на це, саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками єдиного внеску своїх обов`язків передбачених частиною другою статті 6 Закону № 2464. Отже, в період з 01.01.2016 по 31.10.2019 Законом № 1669 не скасовувались обов`язки, визначені частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, внаслідок чого позивач повинен був сплачувати визначену Законом № 2464-VІ суму єдиного внеску. З 13.02.2020 пункт 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ виключено на підставі Закону України від 14.01.2020 № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи». Закон № 440-ІХ набув чинності 13 лютого 2020 року. Відповідно, позивач повинен виконували покладені на нього обов`язки зі сплати єдиного соціального внеску відповідно до положень Закону № 2464-VІ, який на теперішній час не містить положень щодо звільнення позивача від виконання обов`язків, встановлених статтею 6 цього Закону. Таким чином, вважає, що у ГУ ДПС у Луганській області не було законних підстав для не нарахування та звільнення ОСОБА_1 від сплати єдиного внеску відповідно до вимог Закону № 2464-VІ та положень Інструкції № 449. Крім того, відповідачем не застосовувалось до позивача ніяких заходів впливу та стягнення згідно вимог частини четвертої статі 25 Закону № 2464-VІ та Інструкції № 449. З огляду на те, що контролюючим органом у даному випадку не приймалась вимога про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ та не надсилалась на адресу платника єдиного внеску ОСОБА_1 , ГУ ДПС у Луганській області вважає, що не були порушені конституційні права позивача.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 27.09.2007 зареєстрована виконавчим комітетом Жовтневого району Луганської міської ради як фізична особа-підприємець.

За даними наявних інформаційних ресурсів ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку як фізична особа - підприємець в Луганській області (Лисичанська ДПІ) у період з 27.09.2007 по 11.12.2018.

У період з 01.01.2012 по 30.09.2017 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовувалась спрощена система оподаткування (єдиний податок ІІІ група).

У період з 01.10.2017 по 11.12.2018 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовувалась загальна система оподаткування.

11.12.2018 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

Станом на 31.10.2018 в інтегрованій картці з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування АІС «Податковий блок» за позивачем рахувалася заборгованість (недоїмка) з єдиного внеску на загальну суму 28726,85 грн. недоїмка - 28726,85 грн., штрафи - 0 грн., пеня - 0 грн.

Відповідно даних інтегрованої картки платника податку єдиного внеску за період 2014-2018 роки, станом на 31.12.2013 позивач мав переплату у сумі 788,06 грн., на 20.01.2014 недоїмка складала 11,94 грн., на 31.12.2014 недоїмка складала 2547,84 грн., на 31.12.2015 недоїмка складала 7675,16 грн., на 31.12.2016 недоїмка складала 11917,31 грн., на 31.12.2017 недоїмка складала 19243,31 грн., у 2018 році останнє нарахування здійснено 19.10.2018 у сумі 2457,18 грн., недоїмка станом на 19.10.2018 складала 28726,85 грн., недоїмка станом на 31.10.2018 складала 28726,85 грн.

Таким чином, наявний податковий борг (недоїмка) податку єдиного внеску в сумі 28726,85 грн. сформовано на підставі нарахованих сум внеску за 2014 рік - 3815,79 грн., 2015 рік - 5293,88 грн., 2016 рік- 3797,64 грн., 2017 рік - 8448 грн. та 2018 рік - 7371,54 грн.

29.10.2021 позивачка звернулася з заявою до відповідача про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску за період з квітня 2014 року по жовтень 2018 року у сумі 28726 грн. 85коп з урахуванням положень преамбули до Закону України від 13 травня 2020 року № 592 «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників.

На заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 листом ГУ ДПС у Луганській області від 01.12.2021 № 10173/6/12-32-24-05-09 повідомило останню про наявність нарахувань з єдиного соціального внеску та відсутність законодавчої можливості щодо його списання.

Вважаючи протиправними дії відповідача позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон № 2464-VI.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (частина четверта статті 6 Закону № 2464-VI).

З 03.06.2020 Розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено пунктом 9-15 згідно із Законом № 592-IX від 13.05.2020, яким, із урахуванням змінам, внесених згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020, в редакції Закону № 1072-IX від 04.12.2020, визначено наступне:

« 9-15. Підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників";

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються.

Вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню".

Податковий орган протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми, надає територіальним підрозділам державної виконавчої служби інформацію про такі списані суми недоїмки з єдиного внеску в розрізі платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З дня винесення податковим органом рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, на підставі наданої податковим органом інформації підлягають закінченню відкриті державною виконавчою службою виконавчі провадження та припиняються заходи примусового виконання рішень щодо стягнення таких сум з платників єдиного внеску, яким здійснюється списання сум недоїмки, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, відповідно до цього пункту в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, позивач 29 жовтня 2021 року звернулася до контролюючого органу із заявою про списання недоїмки, штрафних санкцій та пені з єдиного внеску відповідно до п. 9-15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464.

Податковий орган за результатами розгляду заяви позивача листом від 01.12.2021 № 10173/6/12-32-24-05-09 повідомив ОСОБА_1 про наявність нарахувань з єдиного соціального внеску та відсутність законодавчої можливості щодо його списання.

Отже, всупереч абзацу 5 пункту 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI, який передбачає, що за результатами розгляду заяви податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, рішення, що відповідає вимогам вказаної норми, відповідачем не прийнято.

Внаслідок чого, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня належна відмова (рішення) у списанні суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

У відзиві представник відповідача зазначає та просить суд звернути увагу, що на заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 листом ГУ ДПС у Луганській області від 01.12.2021 № 10173/6/12-32-24-05-09 лише повідомлено ОСОБА_1 про наявність нарахувань з єдиного соціального внеску та відсутність законодавчої можливості щодо його списання.

Водночас, суд зауважує, що лист є службовим документом, носієм доказової інформації та не створює правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків.

Доказів того, що за наслідками розгляду заяви позивача від 29.10.2021 було прийнято рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 не прийнявши рішення, передбачене абзацом четвертим пункту 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ, допустив протиправну бездіяльність.

Суд вважає за необхідне зазначити, що списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені здійснюється виключно за рішенням контролюючого органу, а не суду, у зв`язку із чим суд не може перебирати на себе функції податкового органу, що суперечило б статті 19 Конституції України, оскільки суд здійснює лише контроль легальності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, однак не виконує за останніх їхні функції.

З огляду на наведене, з метою повного та належного захисту прав позивача, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.10.2021 про списання суми недоїмки та зобов`язати ГУ ДПС у Луганській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 про списання суми недоїмки, штрафів та пені та прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №2464-VІ від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Зважаючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У задоволенні клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн, суд відмовляє, оскільки позивачем до матеріалів справи не надано жодного документу, що свідчить про оплату гонорару адвоката.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Луганській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.10.2021 про списання суми недоїмки, штрафів та пені з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, 72 ) розглянути по суті заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 29.10.2021 про списання суми недоїмки, штрафів та пені з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №2464-VІ від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, 72 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Тихонов