Справа № 520/10112/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 січня 2023 року справа № 520/10112/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григоров Д.В.,

при секретарі судового засідання Сабельнік Б.В.,

за участю:

представника позивача - Соловей Г.В.,

представника відповідача - Яровенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" (вул. Єнакіївська, буд. 2 Є,м. Харків,61158, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А,м. Одеса,Одеська область,65078, ) визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України № UA від 500130/2022/000043/2 від 31.10.2022 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України № UA від 500130/2022/000043/2 від 31.10.2022 року;

- стягнути з Одеської митниці Державної митної служби України витрати зі сплати судового збору на користь ТОВ "Велотрейд".

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення та картка відмови відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ними порушено права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2022р. відкрито спрощене позовне провадження відповідно до положень ст. 257 КАС України.

Ухвалою суду від 25.11.2022р. було вирішено перейти до стадії підготовчого провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

06.12.2022р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 17.11.2022р., згідно якого він позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог та вважаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості цілком обгрунтованими та законними.

07.12.2022 представником позивача до суду було надано відповідь на відзив, у якій він просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що доводи відзиву є такими, що не заслуговують на увагу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача проти позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності та заслухавши пояснення учасників справи, зазначає наступне.

Встановлені обставини справи.

09.10.2021 року між ТОВ «Велотрейд» та TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD

(Китай) було укладено Контракт № 09/10-2020.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Контракту № 09/10-2020 продавець повинен поставити

частини і комплектуючі велосипеда, далі по тексту - Товар. Покупець повинен прийняти і оплатити його на умовах, вказаних в цьому контракті.

До вказаного Контракту був оформлений Інвойс №21ZMT221908 від 01.09.2022 року на загальну суму 22 560, 18 доларів США.

Декларантом позивача при здійсненні митного оформлення товару було обрано 1 метод (графа 43) при заповненні митних декларацій, та розраховано митну вартість Товару:

по МД ІМ №UA 500130/2022/021310 від 31.10.2022 року, Виробник: TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD Країна виробництва: Китай, заявлений до декларування Товар (31 графа), а саме частини велосипедів - частини велосипедів: передні вилки зі сталі, відомості про вартість 1 096 732, 20 грн з транспортними витратами. згідно чого розрахував: 109 673, 22 грн. (10% мито) + 241 281, 08 грн. (ПДВ). Для митного оформлення товару декларант вказав митну вартість Товару: 1 096 732, 20 грн.

31.10.2022 року до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) №UA500130/2022/021225 від 31.10.2022 року для здійснення митного оформлення товарів:

1.Частини велосипедів, передні вилки зі сталі: FRK-26-892-893-894-895 CN:-551шт. FRK-27.5-261-263 BL:-109шт. FRK-26-920-921-922-923-924:-41шт. FRK-26-985-987 SL:-209шт. FRK-24-545-546-547 AM:-57шт. FRK-24-557-559:-139шт. FRK-24-569-572:-242шт. FRK-24-521-522-523-524 AM:-300шт. FRK-26-866-867-868:-28шт. FRK-24-533-534-535 RT:-166шт. FRK-26-980:-9шт. FRK-24-536-537-538-539-540 RR:-389шт. FRK-26-A27-A28-A30 AM:-64шт. FRK-26-910-911-913-914 AM:-159шт. FRK-27.5-235-237-239-240 AM:-158шт. FRK-27.5-241-242:-50шт. FRK-29-258-263 AM:-12шт. FRK-29-264-265-266-267-268:-201шт. FRK-20-232-233-234:-259шт. FRK-26-936-937-938 AM:-283шт. FRK-26-943-944-945-946 AM:-204шт. FRK-29-273-274 AM:-83шт. FRK-27.5-250-251-252-253 MО:-489шт. FRK-26-947-948-949 AM:-151шт. FRK 26-928 AM:-30шт. FRK-26-929-930 AM:-388шт. FRK-27.5-246-247-248-249 AM:-452шт. FRK-26-982-983-984 AM:-332шт. FRK-26-A23-A24:-129шт. FRK-27.5-269-271:-157шт. FRK-27.5-266-268:-98шт. FRK-27.5-256 AM:-84шт. FRK-28-198-199-200 МM:-169шт.

FRK-29-285-286 AM:-188шт. FRK-26-950-953:-24шт. FRK-29-277-278-280 AM:-33шт. FRK-29-312:-8шт. FRK-26-974-975:-77шт. FRK-29-291-292 AM:-55шт. FRK-26-859:-18шт. з нанесеним надписом: "Formula","Discovery". Виробник: TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO.,LTD.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав до Одеської митниці обов`язкові документи: декларацію митної вартості ІМ № UA 500130/2022/021310 від 31.10.2022; контракт № 09/10-2020 від 09.10.2020 року ТОВ «Велотрейд» та TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD (Китай); інвойс №21ZMT221908 від 01.09.2022 року на загальну суму 22560,18 доларів США; пакувальний лист від 01.09.2022 року до інвойсу №21ZMT221908 від 01.09.2022 року; копія договору № 204018-119 від 04.01.2018 транспортного експедирування, укладеного між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ТОВ «Велотрейд»; копія договору перевезення з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді» ТОВ «Велотрейд» №231221-41 від 23 грудня 2021 року; рахунок на оплату № 3689 від 10 жовтня 2022 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо морського фрахту по контейнеру MNBU3929868; рахунок на оплату № 4013 від 27 жовтня 2022 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо автоперевезення контейнера MNBU3929868; рахунок на оплату ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді» № 1187 від 26.10.2022 р. щодо перезавантаження контейнера MNBU3929868; довідку про транспортні витрати № 1010-1 від 10 жовтня 2022 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо морського фрахту контейнера MNBU3929868 за маршрутом Ксінганг, Китай - Констанца, Румунія; довідка про транспортні витрати № 2710-1 від 27 жовтня 2022 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» по транспортуванню вантажу в контейнері MNBU3929868 за маршрутом Констанца, Румунія - м/п Орлівка, Україна; довідка про транспортні витрати №2610-1 від 26 жовтня 2022 ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді» щодо контейнера MNBU3929868; коносамент (Bill of lading) № 221143400 від 16.09.2022; коносамент (Bill of lading) № UTRUST22090093 від 09.09.2022; автотранспортна накладна (Road consignment note) 9868/1 від 26.10.2022; лист TIANJIN FREE TRADE SERVICE CO, LTD про вміст Контейнеру MNBU3929868; договір про надання послуг митного брокера з ФОП ОСОБА_1 ; копію митної декларації країни відправлення № 00254805 від 05.09.2022; сертифікат CCPIT №224400B0/030007 від 10.10.2022, виданого ССРІТ/ССООІС Республікою КНР на англійській мові та китайській мовах; звіт про оцінку майна 31/10/2022/03 від 31.10.2022 Регіонального торгівельно-виробничим підприємства «Гранід» у формі ТОВ;

Відповідачем було витребувано від декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої вартості товару.

Заявою від 31.10.2022 року, позивач на запит відповідача надіслав для підтвердження митної вартості товару наступні документи: експортна декларація відправника, інвойс виробника, завірений торгово-промисловою палатою Китаю, документи, що підтверджують вартість витрат транспортування товару (рахунок, довідка), звіт експерта про вартісні характеристики товару, прямий зовнішньо-економічний контракт з виробником товару, судові рішення, що ухвалені на користь ТОВ «Велотрейд», про скасування рішень про коригування митної вартості товару. Більше ніяких документів надати немає можливості. Вважаючи, що позивачем не було надано у повному обсязі документи, які підтверджують в повній мірі задекларований рівень митної вартості товарів, відповідачем було сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2022/000231 від 31.10.2022 р. та ухвалено Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000043/2 від 31.10.2022 року, відповідно до якого скориговано митну вартість товару за другорядним методом.

Ухвалюючи зазначене рішення про коригування митної вартості, відповідач виходив з того, що надані декларантом під час митного оформлення товару документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, відповідач вважав, що декларантом не надано документів про здійснення оплати за товар з урахуванням здійснення його попередньої оплати за умовами контракту № 09/10-2020 від 09.10.2020р. Крім того, відповідачем було взято до уваги не надання декларантом у повному обсязі запитаних документів в процесі здійснення митної консультації, оскільки, на його думку, митна вартість не може бути підтверджена, бо назва «Guangzhou Yijia Supply Chain Co,. LTD» міститься на документі, що засвідчує дійсність та відповідність Інвойсу в Китайській Народній Республіці за сертифікат CCPIT №224400B0/03007 від 10.10.2022 р., оплата за товар здійснена не зрозуміло за якими інвойсами, надані документи посадової особи банку містять ознаки підробки , яке свідчить про підробку. На додаток до цього, відповідач зазначає, що підставою для винесення оскаржуваного рішеннях про коригування митної вартості товару було те, що згідно п.1.3 Договору (контракту) про перевезення від 20.07.2021 №58/07-21 на кожну партію вантажу підписується додаткова угода до Договору, в якій фіксується умови надання транспортно-експедиторських послуг про те додаткових угода до Договору (контракту) про перевезення від 20.07.2021 №58/07-21 до митного органу не подавалося».

Проте суд з такими доводами та висновками відповідача не погоджується та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для прийняття оскарженого рішення митний орган вказав не підтвердження позивачем підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товару, зокрема, не підтвердження використаних декларантом відомостей щодо транспортних витрат документально, ненадання на запит митного органу відомостей щодо вартості навантаження, розвантаження, тощо, ненадання митному органу інформації щодо угод на подібні товари, а також наявність в розпорядженні митного органу цінової інформації про інший (вищий) рівень цін на товар, що імпортувався, в зв`язку з чим контролюючим органом було застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості. Крім того, вказано, що джерелом інформації для вказаних рішень є наявна в митному органі інформація, надана декларантом згідно поданих ним інвойсів, а джерелом інформації для визначення митної вартості товару - за фактами митних оформлень Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України про митне оформлення ідентичних та подібних товарів.

Розглядаючи вказані доводи, суд зауважує, що відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598).

Тобто вимоги вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів. Крім того, згідно Правил, митний орган повинен був зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувались ним при коригуванні митної вартості за резервним методом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 17.01.2022 р. у справі № 520/2000/19.

В даній справі митний орган, вказуючи на недоліки наданих декларантом під час митного оформлення товару документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, фактично посилався на ніби-то наявне на його думку порушення умов виконання контракту від 09.10.2020р. № 09/10-2020 стосовно порядку оплати товару, які тлумачилися ним самостійно, ігноруючи наявність наданих позивачем інвойсів, що визначали вартість товару. Натомість, зазначені інвойси містили визначення ціни товару, а відтак підстави для витребування від декларанта додаткових документів були відсутні. Які саме розбіжності цьому слугували відповідачем суду не повідомлено.

Щодо твердження відповідача про те, що відсутні договірні відносини між ТОВ «Велотрейд» та Guangzhou Yijia Supply Chain Co, вказані твердження є необґрунтованими, оскільки компанія Guangzhou Yijia Supply Chain Co здійснює за дорученням постачальника завірення документів в China Council for the Promotion of International Trade China Chamber of Internation Commerce (аналог в Україні Торгово-промислова палата). Таким чином, здійснення посвідчення чинності інвойсу позивача із постачальником через повірену юридичну особу постачальника не може бути підставою для коригування митної вартості Товару.

Щодо умов оплати суд зазначає, що їх сторонами було визначено протягом 120 днів після того, як контейнер прибуде в пункт призначення. Крім того, відповідно до п. 2.1. Договору поставки продукції від 9 жовтня 2020 року чітко вказано, що ціни на продукцію, умови оплати і поставки по цьому договору визначаються інвойсом до договору. Крім того, згідно з п.1.1 до договору, його предметом є поставка продавцем частин і комлектуючих до велосипедів відповідно до Інвойса/ів до договору. Таким чином, жодних розбіжностей щодо дати оплати по інвойсу немає.

Стосовно доводів відповідача про ознаки підроблення - розташування печатки посадової особи банку, слід зазначити, що вони належними доказами не підтверджені.

Стосовно підтвердження транспортних витрат слід зазначити, що ТОВ «Велотрейд» надав пакет документів, які підтверджують транспортні витрати, зокрема: коносаменти, договори про перевезення, рахунки на оплату, довідки про транспортні витрати, платіжні доручення про сплату за послуги компаніям-перевізників, акти виконаних робіт. За змістом вказаних документів підтверджено оплату за перевезення товару. Відсутність додаткової угоди до договору про перевезення від 20.07.2021р. № 58/07-21, на чому наголошував відповідач, даної справи не стосується, оскільки позивачем при митному оформленні товару зазначений відповідачем договір не надавався.

Крім того, суд зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Митного Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості було зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 р. у справі № 520/10381/2020.

Доказів порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару, відповідачем не подано.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд зазначає, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваних рішеннях не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України № UA від 500130/2022/000043/2 від 31.10.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України № UA від 500130/2022/000043/2 від 31.10.2022 року.

Стягнути з Одеської митниці Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Велотрейд" (, адреса вул. Єнакіївська, 2 Є, м. Харків, 61158) витрати зі сплати судового збору в сумі 17 270, 00 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят гривень, 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2023р.

Головуючий суддя Д.В. Григоров