Справа № 420/15151/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 січня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Скупінської О.В.,

при секретарі Гудзікевич Я.А.,

за участю:

представника Одеської міської ради Атаманенко М.С,

представників Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради Петрікєєва Б.Б., Майдебуру Ю.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення завданої шкоди

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2022 року до суду (вх.№ЕП/7095/22) від представника Одеської міської ради надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

Так, Одеська міська рада просить суд залишити без розгляду позов ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.123 КАС України у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Вказує, що ОСОБА_1 звернувся до Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради із заявою від 22.06.2021 з приводу отримання згоди органу опіки та піклування на проведення психіатричного огляду малолітньої дитини ОСОБА_2 на що отримав лист-відповідь 24.06.2021.

Не погодившись з результатами розгляду його заяви від 22.06.2021, позивач звернувся зі скаргою від 01.07.2021 до Одеської міської ради, про результати якої голова Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради повідомив позивача листом від 16.07.2021.

Зазначає, що позов поданий ОСОБА_1 до суду 21.10.2022, тобто після строку, що встановлений ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, а відтак повинен бути залишений судом без розгляду.

Ухвалою суду від 11.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення завданої шкоди залишено без руху.

В ухвалі суд зазначив, що із матеріалів справи вбачається, що дійсно ОСОБА_1 звернувся до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою від 22.06.2021 з приводу отримання згоди органу опіки та піклування на проведення психіатричного огляду малолітньої особи ОСОБА_3 відповідно до положень ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу», при цьому, листом-відповіддю від 24.06.2021 отримав відповідь, що для вирішення порушеного питання необхідно надати визначений у листі-відповіді перелік документів.

Також, звернувшись до Одеської міської ради у порядку Закону України «Про звернення громадян», позивач повинен був знати про обставини прийняття рішення за результатом розгляду звернення. Про перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені позивачем не зазначається.

Суд зазначив, що усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

19.12.2022 до суду (вх.№ЕС/6211/22) надійшла заява ОСОБА_1 «Про поновлення процесуального строку», відповідно до якої позивач просить суд визнати поновлення процесуального строку, встановленого законом для подання до суду позовної заяви.

У вказаній заяві ОСОБА_1 вказує, що отримавши відмову від Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо надання згоди органу опіки та піклування на проведення психіатричного огляду малолітньої особи ОСОБА_3 відповідно до положень ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» негайно звернувся із скаргою до Одеської міської ради, що на його думку скоріш мало посприяти у порушеному питанні, яке для нього вкрай важливе ніж звернення до суду. Вказує, що у 2021 році та на початок 2022 року були запровадженні карантинні обмеження, пов`язані з епідемією COVID-19 та був обмежений доступ до публічних приміщень. Підкреслює, що зі скаргами до Одеської міської ради на відмову надання згоди органу опіки та піклування на проведення психіатричного огляду малолітньої особи звертався постійно та наполегливо. Зазначає, що з 24.02.2022 на території України відбуваються бойові дії та позивач перш за все забезпечував безпеку своєї недієздатної дитини, яка постійно хворіє, оскільки збереження життя та здоров`я дитини у нього є найважливішим пріоритетом.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на звернення до суду, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на гарантії права на справедливий суд, встановлені Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, прийнятим 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН. Так, відповідно до статей 2, 14 вказаного Міжнародного пакту, кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими органами або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту; всі особи є рівними перед судами і трибуналами; кожен має право при визначенні його прав та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Важливість захисту права на доступ до суду також підкреслюється тим, що вказане питання включено до Стратегії розвитку системи правосуддя та конституційного судочинства на 2021 - 2023 роки, затвердженою Президента України від 11 червня 2021 року № 231/2021, в якій зазначено, що перешкоди в доступі до суду віднесено до основних проблем у сфері правосуддя.

Також, слід наголосити, що Європейським судом з прав людини зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, № 35787/03, п. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (в подальшому військовий стан було неодноразово продовжено).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 висловив правову позицію, за якою що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також Верховний Суд вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищезазначене, суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючі зазначені обставини по справі, приймаючи до уваги, що позивач має на утриманні дитину, в інтересах якої він власне й звернувся до суду, на момент звернення до суду з позовом триває воєнний стан на території України, суд вважає, можливим визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з огляду на поважність причин пропуску такого.

Відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 243, 248, 256, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з позовною заявою.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення завданої шкоди.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА