Справа № 320/12821/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Київ № 320/12821/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропан-сервіс" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пропан-сервіс" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.05.2021 № 8784/0901.

Заявлені вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з підстав того, що податковий орган, що здійснював фактичну перевірку позивача, не мав жодних правових підстав застосовувати до позивача юридичну відповідальність у вигляді штрафу, у зв`язку із запровадженим на період дії карантину мораторію на проведення перевірок та накладення штрафних санкцій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю поданої позовної заяви вимогам процесуального законодавства, із наданням позивачеві строку для усунення її недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.01.2022 до суду від ГУ ДПС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що жодних процедурних порушень під час проведення та оформлення результатів фактичної перевірки позивача не було допущено, при цьому, було встановлено порушення довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпускання) та залишків пального на акцизному складі пального за період з 01.04.2020 по 31.06.2020 до територіального органу ДПС не подавались, чим порушено вимоги п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 замінено в справі Головне управління Державної податкової служби у Київській області () на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Київській області (). У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Київській області про розгляд справи за участю довіреного представника відмовлено.

17.01.2022 до суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, в якому наголошено на безпідставності покладених в основу відзиву доводів та обґрунтувань податкового органу, та зазанчено, що позивач має ліцензію на роздрібну торгівлю пальним, на об`єкті розташовано дві стаціонарні ємності для зберігання скрапленого газу, на яких встановлено магнітострикційні рівнеміри.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Хмельницький від 12 квітня 2021 року № 963-п, призначено документальну фактичну перевірку позивача, підставою для проведення якої є підпункт п.п.20.1.10 п.20.1. ст.20, п.75.1 ст.75 п. та п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

За результатами проведення перевірки, яка оформлена актом № 2018/22-01-09-01/32214510 від 20 квітня 2021 року, податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 13 травня 2021 року № 08784/0901, яким було визначено позивачеві суму грошового зобов`язання у формі штрафу у розмірі 91000,00 грн., у зв`язку з допущенням правопорушень п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 13 травня 2021 року № 8784/0901, а також підставами його винесення, позивач, скористався своїм правом, передбаченим ст. 56.6 Податкового кодексу України, та звернувся в порядку адміністративного оскарження до ДПС України.

17 вересня 2021 року позивач отримав рішення про результати розгляду скарги від 31.08.2021, яким було повідомлено позивача про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

Позивач вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позаяк, відповідно до норм п. 52-1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, до закінчення дії карантину, штрафні санкції не застосовуються.

Наведене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з нормами п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до приписів п. п. 80.1 та 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 80.10 ст. 80 Податкового кодексу України).

Приписами п. 86.1 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Судом досліджено, що на підставі п. п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, згідно з наказом ГУ ДПС у Хмельницькій області від 12.04.2021 № 963-11 та направленнями від 12.04.2021 № № 730, 731, 732, посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області з 14.04.2021 по 20.04.2021 проведена фактична перевірка об`єкта (АГЗП) ТОВ «ПРОПАН-СЕРВІС» за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Лесі Українки, буд. 34.

Перед початком перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, начальнику АГЗП ТОВ «ПРОПАН-СЕРВІС» Огородніку Р.А. Вказана особа ознайомилась з направленнями та отримала копію наказу про проведення перевірки, про що власноручно зробила відмітку в направленнях на проведення фактичної перевірки.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ПРОПАН-СЕРВІС» 01.03.2016 зареєструвалось платником акцизного податку з реалізації пального. Основний вид діяльності - роздрібна торгівля пальним. Підприємство є розпорядником акцизного складу, що розташований за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Лесі Українки, 34 (уніфікований номер акцизного складу 1008166). Має діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 30.09.2020 № 2000082, терміном дії з 30.09.2020 до 30.09.2025 року.

На зазначеному вище акцизному складі, ТОВ «ПРОПАН-СЕРВІС» здійснюється зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки. Станом на 26.02.2021, на акцизному складі залишок пального (хімічної продукції у споживчій тарі) складає 7,2 тис. літрів (довідка від 20.04.2021 № 107).

Відповідно до норм п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України).

Формат даних та структуру Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, форму довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка 1) та форму довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (далі - Довідка 2), затверджені наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944.

Відповідно до Розділу 11 Формату даних в гр. 12.9 таблиці 5 Довідки 2 розраховується добовий обсягу отриманого пального за кодами товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД за звітну добу на акцизному складі (літри, приведені до температури 5°С) шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби (дані з таблиці 2) та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу (дані з таблиці 4) з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Обсяги залишків пального на кінець звітної доби, обсяги залишків пального на початок звітної доби та добові обсяги реалізованого пального з такого акцизного складу є сталими показниками засобів вимірювальної техніки, зокрема, але не виключно, рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі та витратомірів-лічильників, якими не здійснюється облік пального в тарі, балонах, упаковці.

Отже, в таблицях 1-5 Довідки 2, не враховуються обсяги пального в тарі, балонах, упаковці.

Інформація про добові обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, щодо добового обсягу отриманого та реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці за кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД на акцизному складі (літри, приведені до температури 15°С), зазначається в Таблиці 6 Довідки 2.

З наведеного слідує, що платник зобов`язаний на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального на підставі показників рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників, які зареєстровані платником податків, а також дані про обсяги залишків, отримання та реалізації пального, в тарі, балонах, упаковці за даними бухгалтерського обліку. У разі, якщо у платника податків відсутні резервуари з встановленими та зареєстрованими рівнемірами-лічильниками та витратоміри, при цьому платник здійснює реалізацію пальним в тарі, балонах, упаковці, то платником подається інформація лише про пальне в тарі, балонах, упаковці.

Проведеною фактичною перевіркою було встановлено, що ТОВ «ПРОПАН-СЕРВІС» довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за період з 01.04.2020 по 31.06.2020 до територіального органу ДПС не подавались, чим порушено вимоги п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, за недотримання чого і було позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням.

Крім того, листом ТОВ «Пропан Сервіс» № 34 від 15.04.2021, наданим до відзиву на позовну заяву, позивач вказав, що показники про залишки пального ТОВ «Пропан Сервіс» на постійній основі подавав лише з 01.07.2020.

Тож, за період з 01.04.2020 по 31.06.2020, показники про залишки пального ТОВ «Пропан Сервіс» до територіального органу ДПС не подавались, чим порушено вимоги п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач акцентує увагу на тому, що відповідно до норм п. 52-1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, до закінчення дії карантину, штрафні санкції до платників податків не застосовуються.

З даного приводу суд зазначає таке.

Положеннями п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020), установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім, зокрема, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3та 80.2.5пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Згідно наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 12.04.2021 № 963-11, фактична перевірка була призначена саме на підставі п. п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Отже, мораторій на проведення перевірок, на час дії карантину не розповсюджується на перевірку проведену в межах спірних правовідносин.

Щодо посилання позивача на заборону застосування штрафних санкцій під час дії карантину, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки 17 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019)», яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № № 13-17, ст. 112), було доповнено пунктом 52-1 такого змісту: «За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати».

30 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (далі Закон № 540), який набрав чинності 02 квітня 2020 року. Вказаним Законом, зокрема, уточнено п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України та визначено виключний перелік порушень, щодо яких не зупиняється застосування штрафних санкцій у період дії карантину, та зазначено, що заборона на застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року (в подальшому - по останній календарний день місяця (включно), не розповсюджується на застосування штрафних санкції за порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

За наведеного правового регулювання суд дійшов висновку, що позивач не є суб`єктом приватного права на якого поширюються положення законодавства в частині обмеження як проведення перевірок так і застосування штрафних санкцій.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 по справі № 802/2236/17-а.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення. Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані відповідачем.

З урахуванням наведеного, виходячи з підстав, покладених в основу позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення про накладення на позивача штрафних санкцій, не допустив порушення норм ПК України у частині мораторію на застосування штрафних санкцій, тому, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки судом зроблено висновок про відмову у задоволенні позову, судові витрати, що підлягають розподілу згідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропан-сервіс" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пропан-сервіс" (, адреса: 03270, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Васильківська, 2-А)

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

рішення виготовлене у повному обсязі та підписане 30.01.2023

Суддя Панченко Н.Д.