Справа № 420/11306/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11306/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

31.10.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.07.2022 року №787 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги - 30 років 10 місяців 17 днів.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач у період з 06.06.1996 року по 28.02.2018 року проходив військову службу в Збройних Силах України, у тому числі в Державній прикордонній службі України у Білгород-Дністровському загоні (військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонний загін). Наказом начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.02.2018 року №95-ОС з позивачем припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас.

Зазначає, що вислуга років військової служби позивача складає: в календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 07 днів, в пільговому обчисленні - 09 років 10 місяців 00 днів, всього 30 років 10 місяців 17 днів.

Посилаючись на положення п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вказує на наявність у нього права на призначення пенсії за вислугою років.

З огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не дотримується порядку призначення пенсії, на яку позивач набув право згідно вимог законодавства, та рішення про призначення пенсії на вислугою років не приймає, позивач вимушений звернутись із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07 липня 2022 року №787 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги - 30 років 10 місяців 17 днів.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992,4 грн.

Проаналізувавши положення ст.ст. 12, ст. 17, ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького від 17.07.1992 року №393, суд першої інстанції виходив з того, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» Закону України №2262-XI.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

З огляду на те, що положення Закону №2262-XII, зокрема пункт "а" статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років, та для позивача він складає 23 календарних роки та 6 місяців і більше, суд першої інстанції визначив необґрунтованими висновки відповідача про необхідність врахування виключно календарної вислуги років, такими, що суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Враховуючи те, що вислуга років позивача з урахуванням часу служби, що підлягає зарахуванню на пільгових умовах становить більше ніж 23 календарних роки та 6 місяців, а саме: 30 років 10 місяці 17 днів, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ та безумовну підтвердженість неправомірності оспорюваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст.ст. 12, 17, 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядку від 17.07.1992 року №393 і помилково залишено поза увагою те, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність у військовослужбовця календарної вислуги років.

При цьому, судом першої інстанції проігноровано, що приписами ст. 10 Закону №2262 та Положення від 22.12.2014 року №28-2 на органи Пенсійного фонду не покладається обов`язок з розрахунку вислуги років та визначення розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії, вказані дії перебувають поза межами компетенції органу пенсійного фонду.

З огляд на те, що при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідач діяв виключно на підставі та у межах своїх повноважень, з дотриманням чинного законодавства, позовні вимоги є повністю необґрунтованими та у суду першої інстанції не виникло правових обставин для їх задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 у період з 06.06.1996 року по 28.02.2018 року проходив військову службу в Збройних Силах України, у тому числі в Державній прикордонній службі України у Білгород-Дністровському загоні (військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонний загін).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 28.02.2018 року №95-ОС виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 (П-028151), інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби вiддiлу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1 категорії (тип Б), якому припинено (розірвано) контракт та звiльнено з військової служби за підпунктом «ґ» абзацом 4 (через такі сімейні обставини або iнші поважні причини: наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту першого частини восьмої статті 26 Закону, у запас.

Згідно вказаного наказу, вислуга років позивача станом на 28 лютого 2018 року складає:

- календарна військова - 21 роки 00 місяць 17 день;

- пільгова військова - 09 роки 10 місяців 00 днів;

- всього військова - 30 років 10 місяців 17 днів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року по справі №420/13861/21, визнано протиправними дії Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу рокiв вiдповiдно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання вказаного судового рішення Адміністрацією державної прикордонної служби України направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подання від 17 червня 2022 року №11/В10823СУД про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Згідно зазначеного Подання вислуга років позивача станом на 28.02.2018 року (на момент звільнення зі служби) становить 30 років 10 місяць 17 днів, у тому числі: календарна - 21 рік 00 місяців 17 днів, пільгова - 09 років 10 місяців 00 днів.

До Подання від 17.06.2022 року №11/В10823СУД також додано: заяву про призначення пенсії від 19.05.2022 року, витяг з наказу про звільнення з військової служби №94-ОС, витяг з наказу про виключення зі списків особового складу №95-ОС, грошовий атестат №35, довідку №98 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за останні 24 місяці, копії паспорту та ідентифікаційного коду, реквізити рахунку в установах АТ «Ощадбанк», довідку з соцзахисту №189, довідку з ПФУ №1500-0207-8/47727, копії рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2022 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.07.2022 року №787 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Підставою для прийняття вказаного рішення стали висновки територіального органу пенсійного фонду про відсутність у позивача на день звiльнення з військової служби вислуги: 23 календарних роки та 6 місяців і більше, як це передбачено пунктом "а" статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В оспорюваному рішенні відповідач застережив, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно із частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Відповідно до п. 1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, військова служба в Державній прикордонній службі.

Згідно із п.п. «в» п. 3 Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Таким чином, статтею 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлений порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема п. «а» ст. 12, визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

В свою чергу, положеннями ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови п.п. «в» п. 3 Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ і Постанови №393.

Аналіз норм Закону №2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262-ХІІ.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку, період часу. Така можливість передбачена постановою №393.

З урахуванням викладеного, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03 березня 2021 року по справі №805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ в частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17. Суд зазначив про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Отже, визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме пільгове обчислення вислуги років.

Враховуючи викладене, оскільки позивач проходив службу, яка передбачена Постановою №393, необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованим та суперечить зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ і Постанови №393, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв