Справа № 755/10856/22
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/32/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Бовкун М.В.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 425 грн. Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зокрема позивач вказує, що 25 жовтня 2022 року о 18 год. 05 хв. автомобіль «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , по вулиці Трактористів у місті Києві, неправомірно зупинили чоловіки на автомобілі під номером ТРО 127-4. Мотивуючи свої дії воєнним станом в державі, вимагали пред`явити документи, що посвідчують особу позивача та водія, документи на автомобіль. Позивач звертає увагу на те, що з одним із чоловіків, які зупинили автомобіль, у позивача існують неприязні стосунки через особистий конфлікт. Побачивши, що документи в наявності, чоловіки викликали працівників поліції, при цьому позивач весь час перебував на пасажирському сидінні автомобіля. Поліція приїхала через 40 хвилин та, не зважаючи на заперечення позивача, працівниками патрульної поліції було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої було встановлено, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія. При цьому, за словами патрульних поліції постійно велась відео зйомка на нагрудну камеру поліцейського, на записі якої повинно було чітко видно, що водійкою автомобіля була жінка, а не позивач.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову, терміном десять днів, з моменту отримання ним копії такої ухвали.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року за клопотанням позивача розгляд справи призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 24 січня 2023 року.

Разом з тим, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року позовну заяву повторно було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 24 січня 2023 року, позивачем була подана заява від 24 січня 2023 року про усунення недоліків позовної заяви разом з копією оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, неналежна якість якої стала підставою для повторного залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 09 січня 2023 року, відповідач пояснює, що враховуючи те, що до компетенції поліцейських Національної поліції України належить розгляд адміністративних справ за порушення правил дорожнього руху, співробітниками поліції на місці вчинення правопорушення правомірно була винесена відносно позивача постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджується відеозаписом, доданим до відзиву. Відповідач також вказує, що розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. При прийнятті оскаржуваної постанови позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис у графі про отримання копії документа, на що позивач погодився та проставив свій підпис у п. 7 та, відповідно до п. 8, отримав копію постанови.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що у день, коли стосовно була винесена постанова, він випив дві пляшки пива, тому не хотів сідати за кермо автомобіля та покликав свою колегу ОСОБА_2 по роботі, щоб вона замість нього керувала автомобілем. Проїжджаючи по вулиці Алма-Атинській у місті Києві повз блокпост територіальної охорони, їх автомобіль зупинили чоловіки на іншому автомобілі, заблокувавши проїзд, при цьому одним із чоловіків був сусід позивача, з яким у нього неприязні стосунки. Оскільки конфлікт не змогли вирішити самостійно, визвав працівників патрульної поліції, які після приїзду, незважаючи на фактичні обставини події, про що він повідомляв поліцейських, винесли на місці постанову про притягнення його адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у відзиві на позовну заяву просив проводити судовий розгляд без участі свого представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії БАА № 584574, складеною заступником капітана роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП капітаном поліції Довгалем Р.Б. 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно даної постанови, 25 жовтня 2022 року о 19 год. 10 хв. в м. Києві, по вул. Алма-Атинській, б. 17, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «KIA OPTIMA», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі (не пред`явив) посвідчення водія відповідної категорії, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що вона є колегою позивача, працює також юристом (адвокат). 25 жовтня 2022 рок до неї подзвонив позивач та попросив відвести його по справах, оскільки вживав у той день алкоголь та не хотів сідати за кермо автомобіля. Показала, що коли вони з позивачем проїхали блокпост, їх наздогнав автомобіль на чорних номерах, заблокувавши подальший рух автомобіля. З автомобіля вибігли люди, сказали, що вони з територіальної оборони, перевірили її документи (водійське посвідчення свідка та технічний паспорт автомобіля), почали сваритись із позивачем, вказуючи, що він перебуває напідпитку та вони будуть викликати наряд патрульної поліції. При цьому, як вказує свідок, було видно, що чоловіки, які зупинили їх автомобіль, були знайомі із позивачем. Оскільки конфлікт не вдалось врегулювати самостійно, позивач вимушений був також викликати поліцейських. Приблизно через годину прибули патрульні поліцейські, повідомили, що ведеться відеозапис на нагрудну камеру. Питали у свідка чи вживала вона алкоголь, потім склали протокол на позивача про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоче під час розмови з поліцейськими свідок сиділа на водійському сидінні автомобіля, а позивач - на пасажирському, що, у випадку наявності запису, повинно було бути відображено на відеозаписі. Після оформлення всіх документів, патрульні поліцейські дозволили свідку та позивачу їхати далі.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин постанова/протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Згідно з п. 2.1.«а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 «а» ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України)доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що вказаного правопорушення не здійснював та не порушував вимог п.2.4 ПДР України, оскільки коли транспортний засобі зупинили працівники територіальної оборони, за кермом автомобіля перебувала інша людина, відповідач при цьому сидів на пасажирському сидінні.

Натомість відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надав. Посилаючись у відзиві на позов на наявність відеозапису події, такого запису не надав, серед додатків до відзиву також відсутнє посилання на вказаний доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, а тому, дійшовши висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню.

Також згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за подання вказаної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 492,60 грн, суд приходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 492,60 грн.

Керуючись ст. ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371 КАС України, ст.ст. 33, 122, 222, 245, 251, 254, 256, 268, 276, 278-280, 289, 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 25 жовтня 2022 року серії БАА № 584574 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановлену заступником капітана роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП капітаном поліції Довгалем Русланом Борисовичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03151, місто Київ, вул. Народного ополчення, б. 9) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 492 (чотириста дев`яносто дві) гривні 60 копійок.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код РНКОПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, , адреса: 03151, місто Київ, вул. Народного ополчення, б. 9.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 01 лютого 2023 року.

Суддя А.В. Слободянюк