Справа № 200/4846/22
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Справа№200/4846/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням уточненої позовної заяви) позивач зазначив, що згідно до ст. 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» одержує державну пенсію за віком, яка була призначена з 29.03.2022 р. В червні 2022 року, звернувся до відповідача з заявою з приводу того, чому не має право на пенсію відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак, з відповіді відповідача вбачається, що до страхового та пільгового стажу не зараховано певні періоди навчання та роботи. Позивач вважає такі дії протиправними і такими, що порушують принципи рівності та гарантування прав і законних інтересів громадянина, об`єктивності та неупередженості суб`єкта владних повноважень у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 березня 2022 року, щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком №1-шахтарі період навчання ОСОБА_1 у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року за професією електрослюсар підземний, до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року на підприємстві Ш/У «Червона Зірка» в якості електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, до страхового та пільгового стажу за Списком №1- шахтарі не зараховано з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості підземного машиніста електровозу на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року в якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно переглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії з 29.03.2022 року врахувавши до пільгового стажу до ст.8 ЗУ «Про престижність шахтарської праці» за Списком №1-шахтарі, та до страхового період навчання ОСОБА_3 у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року за професією електрослюсар підземний, до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року на підприємстві Ш/У «Червона Зірка» в якості електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, до страхового та пільгового стажу за Списком №1- шахтарі з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості підземного машиніста електровозу на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року в якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії. Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4846/22. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропонувано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

На адаресу суду через підсистему «Електроний суд» надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначає, що 29.03.2022 Позивачем через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України надано заяву №885 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж враховано за період з 06.07.1990 по 13.04.2020 та обчислено відповідно до вимог статті 24 Закону №1058 складає 33 роки 3 місяці 29 днів, у тому числі додаткові 11 років за Список №1. Пільговий стаж роботи складає 11 років 5 місяців 10 днів. До страхового та пільгового стажу не було враховано період навчання з 01.09.1989 по 29.06.1990 у профтехучилищі №62 у зв`язку з тим, що у дипломі серія НОМЕР_1 зазначене прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу у паспорт « ОСОБА_4 ». Також, до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2019 23.02.2020 та з 01.05.2020 по 31.12.2020 у зв`язку з відсутністю сплати підприємством страхового внеску. Зазначає, що право на обчислення пенсії з урахуванням статті 8 Закону №345 відсутнє.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено воєнний стан в Україні з 5 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року терміном на 90 діб.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно до ст. 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є одержувачем пенсію за віком з 29.03.2022 р., 22.06.2022 року звернувся до відповідача заявою з приводу того, чому не має право на пенсію відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці»

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області від 30.06.2022 року за № 10369-8888/М-15/8-0500/22 із якої вбачається, що до страхового та пільгового стажу не було враховано період навчання з 01.09.1989 по 29.06.1990 у профтехучилищі №62 у зв`язку з тим, що у дипломі серія НОМЕР_1 зазначене прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу у паспорт « ОСОБА_4 ». Також, до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2019 23.02.2020 та з 01.05.2020 по 31.12.2020 у зв`язку з відсутністю сплати підприємством страхового внеску.

Згідно до трудової книжки ОСОБА_1 сер. НОМЕР_2 (в частині спірних періодів), останній:

- проходив навчання в СПТУ №62 з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року (запис 1);

- 06.07.1990 року Ш/У «Червона Зірка» ВО «Донецькувігілля з повним робочим днем в шахті (запис 2),

- з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля»;

- 15.04.2020 року по теперішній час прийнято якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна`ДП «Селидіввугілля» з повним робочим днем у шахті (запис 32).

Відповідно до диплому НОМЕР_3 від 29.06.1990 року, позивач проходив навчання в СПТУ №62 з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року та присвоєно кваліфікацію електрослюсар підземний четвертого розряду.

Згідно довідки №1-695; 1-696; 1-697 від 15.06.2022 року, від підприємства ВП «Шахта Україна» Дії «Селидіввугілля» вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_1 стягувались всі внески у повному обсязі за спірний період.

Розрахунку пенсійного стажу позивача до сду надано не було.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Щодо зарахування періоду навчання позивача у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача, останній проходив навчання навчання в СПТУ №62 з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року (запис 1) згідно до диплом НОМЕР_3 від 29.06.1990 року.

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначених періодів в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Відповідачем не зараховано період навчання позивача з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року до пільгового стажу, оскільки у дипломі серія НОМЕР_1 зазначене прізвище « ОСОБА_4 » не відповідає прізвищу у паспорт « ОСОБА_4 ».

Суд звертає увагу, що диплом сер. Б номер № НОМЕР_4 , виданого 29.06.1990 р. містить гербову печатку, та вказує на те що певні недоліки диплому не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду навчання для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 30 листопада 2018 року у справі №235/4179/17.

Таким чином суд приходить до висновку, що період навчання позивача з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року, з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідачем не враховано періоди роботи позивача з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.03.2019 23.02.2020 та з 01.05.2020 по 31.12.2020 у зв`язку з відсутністю сплати підприємством страхового внеску.

Щодо зарахування періодів роботи позивача з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року, відповідачем пояснень суду та розрахунку пенсійного стажу позивача надано не було.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином суд наголошує, що обов`язок по сплаті страхових внесків не може обмежувати права робітника на отримання пенсійних виплат.

Поряд з цим, як вже встановлено судом та було вказано вище, згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 сер. НОМЕР_2 (в частині спірних періодів), останній:

- з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна» ДП «Селидіввугілля»;

- 15.04.2020 року по теперішній час прийнято якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з повним робочим днем у шахті (запис 32).

Суд зауважує, та вказує на те, що трудова книжка містить містить достатні дані для визначення зазначених періодів в якості страхового та пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Разом із цим, всі перелічені записи в трудовій книжці позивача внесені на підставі наказів з зазначенням їх номеру та дати.

Також, згідно довідки №1-695; 1-696; 1-697 від 15.06.2022 року, від підприємства ВП «Шахта Україна» Дії «Селидіввугілля» вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_1 стягувались всі внески у повному обсязі за спірний період.

Відповідно робота позивача з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року, з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу застосувати ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI (далі - Закон №345-VI) передбачено, що його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до ст.27 Закону №1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 8 Закону №345-VI, встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені і в абз.1 частини першої статті 28 Закону №1058, а саме мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.1 Закону №1058, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Отже, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, не нижче трьох прожиткових мінімумів, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, розмір пенсії розраховується за правилами, визначеними ст.27 Закону №1058, і за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року, що передбачено ч. 3 ст. 24 Закону № 1058.

Тобто розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, визначається з урахуванням їх стажу та заробітку. До одержаного розміру встановлюється доплата за понаднормовий стаж (по 1% розміру пенсії, але не більш як 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу: чоловікам - понад 35, а жінкам - понад 30 років, як це визначено абзацом 1 частини першої ст.28 Закону №1058).

Враховуючи, що право на перерахунок пенсії у відповідності до ст. 8 Закону №345-VI виникає після зарахування відповідного стажу, суд дійшов висновку, що вимоги в частині застосування норм статті 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» є передчасними та задоволенню не підлягають.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі Класс та інші проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Разом з цим, при ухваленні рішення суд керується приписами частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від13.01.2011 (остаточне) у справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-II)".

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вважає, що належним, повним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком №1-шахтарі період навчання ОСОБА_1 у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року за професією електрослюсар підземний, до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року на підприємстві Ш/У «Червона Зірка» в якості електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, до страхового та пільгового стажу за Списком №1- шахтарі з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості підземного машиніста електровозу на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року в якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля» та зобов`язання відповідача повторно переглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії з 29.03.2022 року врахувавши до пільгового та страхового стажу період навчання ОСОБА_3 у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року за професією електрослюсар підземний, до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року на підприємстві Ш/У «Червона Зірка» в якості електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, до страхового та пільгового стажу за Списком №1- шахтарі з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості підземного машиніста електровозу на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року в якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля».

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі період навчання ОСОБА_1 у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року за професією електрослюсар підземний, до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року на підприємстві Ш/У «Червона Зірка» в якості електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, до страхового та пільгового стажу за Списком №1- шахтарі з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості підземного машиніста електровозу на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року в якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з 29.03.2022 року врахувавши до пільгового та страхового стажу період навчання ОСОБА_3 у профтехучилищі №62, з 01.09.1989 року по 29.06.1990 року за професією електрослюсар підземний, до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі з 06.07.1990 року по 01.07.1992 року на підприємстві Ш/У «Червона Зірка» в якості електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті, до страхового та пільгового стажу за Списком №1- шахтарі з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в якості підземного машиніста електровозу на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.03.2019 року по 23.02.2020 року - в якості бригадир підземних машиністів на ділянку ШП на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля», з 01.05.2020 року по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року , з 01.01.2022 року по 28.02.2022 року в якості підземного машиніста електровозу 4-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах на підприємстві ВП «шахта Україна »ДП «Селидіввугілля».

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд».

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна