Справа № 380/12753/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ у Одеській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області, оформлені рішенням від 29.06.2022 № 8 щодо не призначення та виплати ОСОБА_1 з 02.05.2022 (з дня звернення за призначенням пенсії) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме за: 2019, 2020, 2021 роки;

- скасувати рішення від 29.06.2022 № 8 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 02.05.2022 (з дня звернення за призначенням пенсії) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме за: 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 02.05.2022 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи середню заробітну плату в Україні за 2019-2021 роки. Проте, за результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення від 29.06.2022 №58 про відмову у призначенні такої. Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку зазначено про те, що показник середньої заробітної плати за 2019-2021 застосовують лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (у разі, якщо її призначають вперше), які працювали й набули не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, а дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії є протиправними.

Ухвалою судді від 19.09.2022 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 17.10.2022 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

Відповідач 1 позову не визнав. 31.10.2022 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №17066ел.). Відповідач 1 зазначає, що позивач отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», та наразі перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області. Відповідно до вимог чинного законодавства позивача з 01.03.2022 автоматично переведено на пенсію за віком, згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розглянувши заяву від 02.05.2022 щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у перерахунку відмовлено. Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки застосовують лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (у разі, якщо її призначають уперше), які працювали й набули не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Для проведення позивачу перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки відсутні підстави та нормативне врегулювання. Таким чином відповідач 1 просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач 2 08.11.2022 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №70504). Відповідач зазначив, що підстави для врахування під час обчислення розміру пенсії за нормами Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки відсутні, адже в даному випадку має місце не первинне призначення пенсії в розумінні ст.40 Закону №1058, а переведення з пенсії відповідно до Закону №1788 на пенсію відповідно до Закону №1058. Відповідач зазначає, що не підлягає задоволенню позовна вимога позивача щодо врахування під час призначення пенсії за нормами Закону №1058 враховується для призначення пенсії був врахований під час первинного призначення пенсії за нормами Закону №1788 ( в частині розмежування джерел фінансування), і відповідно під час призначення пенсії за нормами Закону №1058 залишається незмінним і перевизначенню не підлягає. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнту заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця. З 01.03.2022 позивача переведено з пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком згідно із Законом №1058 у зв`язку з доцільністю без звернення особи за матеріалами пенсійної справи. Після проведення перерахунку розмір пенсії обчислений при страховому стажі роботи 37 років 06 місяців 06 дні (стаж роботи враховани1 по 30.06.2009), коефіцієнт стажу -0,37500 та із середньомісячної заробітної плати 11537,12 грн. (1.86494 х 6186,32 - показник середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії) за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 та згідно індивідуальних відомостей про заробітну плату з 01.07.2000 по 30.06.2009, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,86494. Зважаючи на викладене, відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та з 01.03.2022 переведена з пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.05.2022 позивач звернулася із заявою до Самбірського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ у Львівській області, у якій просила призначити пенсію за віком згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи заробіток з 01.07.2000 використовуючи середню заробітну плату за 2019-2021 роки.

Вказана заява від 02.05.2022 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася ГУ ПФУ в Одеській області, яким прийнято рішення від 29.06.2022 №58 про відмову у перерахунку пенсії. У зазначеному рішенні повідомлено, що згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати за 2019-2021 застосовують лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (у разі, якщо її призначають уперш), які працювали й набули не менше як за 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Враховуючи наведене при вирішенні даної справи суд надає правову оцінку саме підставам прийняття відповідачем спірного рішення.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Відповідно до п.4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

З урахуванням вказаних положень законодавства позивача переведено з пенсії за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі- Закон № 2493-III) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто, у відповідача були наявні підстави саме для автоматичного переведення позивача на пенсію за Законом № 1058-ІV.

Однак, спірним в цій справі є питання розрахунку розміру пенсії, призначеної з 01.03.2022 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що призначена позивачу пенсія за нормами Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не входила до правового регулювання Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. Позивач, отримуючи пенсію за Законом Про службу в органах місцевого самоврядування», не користувався жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Таким чином, призначення позивачеві пенсії за віком з 01.03.2022 відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відбулось вперше.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В свою чергу, приписами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В силу вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

У той же час, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст цих норм свідчить на користь того, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно з Законом №№ 2493-III, то призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої за цим законом.

Поряд з цим, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Висновки аналогічного за змістом характеру викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, а також постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 18.01.2019 у справі № 577/5237/16-а, від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17, від 19.01.2022 у справі №528/639/17.

Таким чином, враховуючи, що 24.07.2009 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2022 слід розцінювати як таке, що відбулося вперше.

З огляду на наведене, відповідач зобов`язаний був з 01.03.2022 призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058о

Суд також наголошує на тому, що в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно висновків, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання індивідуально-правового акту протиправним хоча і є окремим способом захисту порушеного права, проте є передумовою для застосування інших способів захисту - "скасування" або "визнання нечинним" акту.

Оскільки позивачу пенсію призначено, то обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 29.06.2022 №58 про відмову у перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання протиправним рішення відповідача можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 02.05.2022, обчисливши розмір пенсії згідно із статтями 27, 28, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії за 2019-2021 роки, та провести виплату з врахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.06.2022 №58 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком з 02.05.2022, обчисливши розмір пенсії згідно із статтями 27, 28, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2019-2021 роки, та провести виплату з врахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31.01.2023.

Суддя Потабенко В.А.