Справа № 156/134/23
Суддя: Федечко М. О.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/134/23
Провадження № 2-а/156/4/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 січня 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача Назарук Юлія Володимирівна

до Головного управління національної поліції у Волинській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

20.01.2023 року до Іваничівського районного суду Волинської області в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся представник Назарук Ю.В. із позовною заявою до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови від 21.12.2022 року серії БАД № 240082 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП щодо ОСОБА_1 та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, в тому числі, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Дослідивши позовну заяву, суд дійшов висновку, що таку слід залишити без руху огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 8 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві представник позивача Назарук Ю.В. просить суд звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору посилаючись на положення ч. 4 ст. 288 КУпАП згідно яких особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Слід вказати, що згідно з положеннями статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

У постанові від 18.03.2020 року (провадження №11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 року (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права вказала, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 286 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на даний час розмір становить 536 грн 80 коп.).

Разом з тим, згідно ч. 1, 2 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. за подання позовної заяви про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, або вказати підстави та надати суду відповідні докази звільнення його від сплати судового збору у разі такого звільнення відповідно до закону, чи клопотання про розстрочення або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі з відповідними доказами щодо майнового стану позивача.

Окрім того, відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позовну заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 121 КАС України).

Водночас з вивчених матеріалів позовної заяви слідує, що, порушуючи перед судом питання про поновлення пропущеного строку на звернення з позовною заявою, представник позивача Назарук Ю.В. посилається на те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості самостійно оплатити правові послуги, тому змушений був звернутися до центру надання безоплатної правової допомоги. Оскільки дорученням Володимирського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги № 2023-2653796 від 13.01.2023 року ОСОБА_1 було призначено захисника Назарук Ю.В., а 16.01.2023 року ОСОБА_1 засвідчив довіреність щодо надання повноважень по даній справі, тому представник позивача просить суд врахувати, що термін на оскарження був пов`язаний із залученням до справи правозахисника та був пропущений з поважних причин, а тому вважає, що є підстави для його поновлення.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин незвернення ОСОБА_1 до центру надання безоплатної правової допомоги починаючи з дня винесення оскаржуваної постанови в межах строку, визначеного чинним законодавством.

Разом з тим, виходячи з вимог статті 122 КАС України, початок перебігу строку звернення до суду, законодавець пов`язує не лише з фактом безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Також, аналіз наведених у розділі ІІІ судового рішення норм законодавства дозволяє дійти висновку, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення у справі «Стаббігс на інші проти Великобританії» від 22.10.1996 року, заява №22083/93;22095/93, п.50; рішення у справі «Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року, заява №06903/75, п.49).

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надати докази поважності причин його пропуску.

У межах визначеного строку для усунення недоліків позивачу необхідно вказати у позовній заяві:

1)підстави звільнення позивача від сплати судового збору у разі звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивачу необхідно надати:

1)документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у Волин.обл/смт Іваничі/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371: Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0003484; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу*;101; судовий збір, _______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Іваничівський районний суд Волинської області),

2)або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону,

3)або клопотання про розстрочення або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі з відповідними доказами щодо майнового стану позивача;

4)подати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 КАС України.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача Назарук Юлія Володимирівна до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Попередити позивача, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя М.О.Федечко