Справа № 274/4640/22
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/4640/22 Провадження № 2-а/0274/10/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
31.01.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовомОСОБА_1
доінспектора сектора реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Осаволюка Дмитра Вікторовича
проскасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати постанову серії БАВ № 457079 від 21.08.2022 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі Постанова), винесену інспектором сектора реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Осаволюком Дмитром Вікторовичем (далі Інспектор), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою (проте, як вбачається з матеріалів справи, це є опискою, правильним є частиною першою, про що буде вказано нижче) статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позов обґрунтований тим, що Постанова є незаконною, оскільки вказаного у ній правопорушення ОСОБА_1 не скоював.
Інспектор своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Кодексу адміністративного судочинства України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що відповідно до Постанови ОСОБА_1 21.08.2022 р. о 10:18 у м. Хмільник по вул. Н. Сотні, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснив рух по тротуару, чим порушив пункт 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою (як видно з копії постанови, номер частини містить виправлення з другої на першу) статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (як видно з копії постанови, розмір штрафу містить виправлення з 510,00 грн. на 340,00 грн.).
При цьому Суд зауважує, що частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340,00 грн.), а частиною другою цієї ж статті у розмірі в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510,00 грн.), що також вказує на те, що спочатку у Постанові було зазначено про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 510,00 грн., а у подальшому послання на частину другу було виправлено на частину першу, а розмір штрафу з 510,00 грн. було виправлено на 340,00 грн.
Згідно з пунктом 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 26.3 цих Правил.
Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною першою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Інспектором не подано будь-яких доказів у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б він мав зібрати, котрі б вказували на те, що ОСОБА_1 21.08.2022 р. о 10:18 у м. Хмільник по вул. Н. Сотні, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснив рух по тротуару, чим порушив пункт 11.13 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 ці обставини заперечує.
Таким чином докази того, що ОСОБА_1 порушив пункт 11.13 ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), Суд приходить до висновку, що Інспектор не довів обставин, на підставі яких було винесено Постанову.
Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що у випадку, який розглядається, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення є незаконним.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частиною першою статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Виходячи з вказаних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд вважає, що Постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 122, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП (за даними позовної заяви) НОМЕР_2 ) до інспектора сектора реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Осаволюка Дмитра Вікторовича (Вінницька область, м. Хмільник, вул. Н. Сотні, 43), задовольнити.
2. Скасувати постанову серії БАВ № 457079 від 21.08.2022 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектора реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Осаволюком Дмитром Вікторовичем, про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити вказану справу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя В.В. Корбут