Справа № 400/1715/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 січня 2023 р. № 400/1715/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача від 07.09.2022р. про накладення на відповідача штрафу за результатми розгляду звіту про виконання рішення суду по адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020,
про:заява про встановлення судового контролю за виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2019 року у справі №400/1715/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року протиправними та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно) з урахуванням 100% суми підвищеної пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з врахуванням раніше виплачених сум на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок. В решті позовних вимог відмовлено.

Зазначеним рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області подати звіт про виконання цього рішення суду та встановлено строк для подання звіту - тридцять календарних днів, що обчислюється з дати набрання цим рішенням суду законної сили.

02.09.2020 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області надійшов звіт про виконання рішення суду у справі № 400/1715/20.

14.09.2020 року канцелярією суду було зареєстровано клопотання позивача про накладення на начальника ГУ Пенсійного фонду України в Миколаївській області штраф у розмірі 40 прожиткових мінімумів, половину з яких заявник просив стягнути на користь позивача.

Ухвалою від 05.10.2020 року суд заяву ОСОБА_1 від 14.09.2020р. про встановлення відповідачу нового строку подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду - задовольнив частково, встановив новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у справі №400/1715/20, а саме - зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати звіт про виконання цього рішення суду. Встановив строк для подання звіту - два місяці, що обчислюється з дати набрання цієї ухвали суду законної сили.

Ухвалою від 04.11.2020 року суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.10.2020р. про накладення на начальника ГУ Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу у розмірі 40 прожиткових мінімумів - відмовив.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року у справі №400/1715/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року скасовано в частині відмови щодо:

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок АТ КБ Приватбанк;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 .

Ухвалено постанову від 02.02.2021р., якою в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області при здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100% суми підвищеної пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, провести з компенсацією втрати частини доходів та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 на поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ Приватбанк. В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року залишити без змін.

26.05.2022 року канцелярією суду було зареєстровано клопотання позивача, в якому він просив суд:

- за тривале умисне невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. у справі №400/1715/20 накласти на начальника Головного управління ПФУ в Миколаївській області (зазначити у ухвалі суду П.І.Б. адресу, рнокпп), штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- половину суми штрафу стягнути на користь Державного бюджету України: адміністрація України (, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021);

- половину суми штрафу стягнути на користь позивача;

- зобов`язати відповідача у строк до 10 днів з дня винесення ухвали суду подати суду

новий звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. у справі №400/1715/20.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що незважаючи на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року, яке набрало законної сили відповідач до теперішнього часу його не виконав. Вказав, що на виконання рішення суду у справі № 400/1715/20 головним управлінням 03.08.2020р. проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 року до 03.09.2019 року (включно), з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Після проведеного перерахунку до пенсії донараховано 5475,26 грн., проте, за два роки зазначена сума позивачу не виплачена, з посиланням на відсутність коштів. Таким чином, судове рішення станом на 22.05.2022р. відповідачем не виконано.

04.07.2022 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в якому відповідач вказав, що згідно ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України (ч. 2 ст. 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV). Відповідно до ст. 73 Закону України № 1058 кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом Укораїни № 1058. Згідно Бюджету Пенсійного фонду України на 2020 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 22, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 200 000 000,00 грн. Відповідно до звіту про виконання Бюджету Пенсійного фонду України за 2020 рік, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.02.2021 № 6-1 за категорією видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду фактично виконано коштів на суму 200 000 000,00 грн. Згідно Бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360 000 000,00 грн. Відповідно до звіту про виконання Бюджету Пенсійного фонду України за 2021 рік, за формою затвердженою Наказом Пенсійного фонду України від 01.06.2017 № 105 (в редакції наказу Пенсійного фонду України

Тобто, кошти, виділені на погашення заборгованості за рішеннями суду у 2020 - 2021 році, реалізовані в межах наданих асигнувань в повному обсязі. Бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України. Обсяг бюджетних призначень Пенсійному фонду України на 2022 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду на даний час не затверджено. Отже, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 по справі № 400/1715/20, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 по справі № 400/1715/20 виконуються Головним управлінням відповідно до покладених судом зобов`язань та в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

Ухвалою від 14.07.2022р. суд заяву ОСОБА_1 про накладення на начальника ГУ Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу у розмірі 40 прожиткових мінімумів та зобов`язання відповідача у строк до 10 днів з дня винесення ухвали суду подати суду новий звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. у справі №400/1715/20 задовольнив частково: встановив Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. у справі №400/1715/20 - два місяця після отримання копії даної ухвали.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022р. ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.07.2022р. залишено без змін.

07.09.2022р. до суду надійшов Звіт від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відповідно до якого 03.08.2020 на виконання рішення суду по справі № 400/1715/20 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до покладених судом зобов`язань. Розмір доплати пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 склав 5475,26 грн. Згідно ст. 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. На виконання постанови суду від 21.02.2022 по справі № 400/1715/20 Головним управлінням було проведено розрахунок компенсації втрати частини доходу, розмір якої становить 336,72 грн. кошти, виділені на погашення заборгованості за рішеннями суду у 2020 - 2021 році, реалізовані в межах наданих асигнувань в повному обсязі. Використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів). Відповідач зазначив у звіті від 07.09.2022р., що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 по справі № 400/1715/20, постанова П`ятого апеляційного адміністртивного суду від 02.02.2021 по справі № 400/1715/20 виконуються Головним управлінням відповідно до покладених судом зобов`язань та в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

В той же час, 07.09.2022р. до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла чергова заява ОСОБА_1 про накладення штрафу за рультатом розгляду звіту відповідача від 07.09.2022р. про виконання судового рішення від 30.06.2020о. по справі № 400/1715/20.

В заяві від 07.09.2022р. позивач вказав, що згідно звіту відповідача від 07.09.2022р. рішення суду не виконано, а посилання на недостатнє фінансування не може бути прийнято судом до уваги, оскільки відповідач має кошти на виплату всім військовим пенсіонерам без вийнятку, а виплата позивачу одноразової символічної заборгованості в сумі 5475,26грн. не проводиться.

В заяві від 07.09.2022р. позивач просив:

- за тривале умисне невиконання рішення суду по справі №400/1715/20 накласти на начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області штраф в сумі 40 розмірів неоподаткованого мінімуму для працедатних осіб;

- штраф стягнути в розмірі 26840грн. на користь Державного бюджету України та 26840,00грн. стягнути на користь позивача;

- відповідно до вимог ч.7 ст.382 КАс України зобовязати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду від 30.06.2020о. по справі № 400/1715/20;

- попередити відповідача про накладення повторного штрафу на керівника субєкта владних повноважень у разі невиконання судового рішення.

Дослідивши заяву позивача від 07.09.2022р. та всі наявні матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання позивача, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу

Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року по цій справі набрало законної сили 07.08.2020 року й оскаржено позивачем в апеляційному порядку не було.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.05.2021 року у справі №9901/598/19.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконанням судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі № 802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Суд наголошує, що в основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Враховуючи викладене, суд дійшлов висновку про відсутність підстав для тверджень, що пенсійний орган ухиляється від виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року, а навпаки, зазначене рішення виконано відповідачем в межах покладених на нього судом зобов`язань та в межах повноважень пенсійного фонду.

В жодній із заяв ОСОБА_1 поданих до суду про встановлення судового контролю чи накладення на керівника ГУ ПФУ в Миколаївській області штрафу за невиконання рішення суду, не доведено, в чому саме полягає ухиляння пенсійного органу від виконання рішення суду по цій справі.

Фактично заявник не згодний із виконанням рішення суду відповідачем у певний спосіб, що не узгоджується із порядком встановлення строку подання звіту про виконання рішення суду, врегульованого ст. 382 КАС України.

Як зазначалось вже вище, на виконання рішення суду по справі № 400/1715/20, головним управлінням 03.08.2020 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року (включно), з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до покладених судом зобов`язань, що підтверджується протоколом від 03.08.2020 року та розрахунком на доплату.

Після проведеного перерахунку, відповідачем на виконання рішення суду по справі № 400/1715/20, за період з 05.03.2019 року донараховано 5475, 26 грн.

Таким чином, відповідач в особі керівника Головного управління, поза розумним сумнівом, вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного.

Фактична невиплата нарахованих сум зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Отже, за умови дотримання Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18.

До того ж слід зауважити, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.

При цьому основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Водночас суд зазначає, що прийняття судом рішення про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у даному випадку не вплине на виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, та, відповідно, не відновить його право.

Зважаючи на те, що Головне управління ПФУ в Миколаївській області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, дотримуючись при цьому законодавчих приписів, суд доходить до висновку про передчасність застосування до начальника Головного управління штрафу за несвоєчасне виконання судового рішення.

Посилання позивача в заяві від 07.09.2022р. на те, що відповідачем виплачується в повному обсязі пенсії всім військовим пенсіонерам, в той час як йому відповідач не взмозі виплатити одноразову грошову заборгованість з пенсії в розмірі 5475,26грн., до уваги судом не береться з підстав необгрунтованості, недоведеності та з підстав того, що виплата пенсій іншим пенсіонерам не має жодного значення щодо виконання судового рішення по справі № 400/1715/20.

Крім того, суд вважає за необхідне погодитися з доводами відповідача викладеними у звітах про виконання судового рішення про те, що фактична невиплата нарахованих сум зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є ПФ України, спрямовується на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Також з поданої позивачем заяви від 07.09.2022р. не вбачається, а судом не встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області створює перешкоди для виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у справі №400/1715/20.

Отже, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, беручи до уваги висновки Верховного Суду у постановах, які було зазначено вище, суд не вбачає підстав для задоволення зави ОСОБА_1 від 07.09.2022р.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.09.2022р. про накладення на начальника ГУ Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу та зобов`язання відповідача подати суду новий звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. у справі №400/1715/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 31.01.2023р.

Суддя І. А. Устинов