Справа № 420/6018/22
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 січня 2023 року

м. Київ

справа № 420/6018/22

адміністративне провадження № К/990/2055/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу представника Одеського державного університету внутрішніх справ - адвоката Смирнова Андрія Ігоровича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №420/6018/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ про проходження публічної служби,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеського державного університету внутрішніх справ, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 23 березня 2022 року № 77о/с, із змінами, внесеними наказом від 11 травня 2022 року № 124 о/с;

- поновити на посаді професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу Одеського державного університету внутрішніх справ з 24 березня 2022 року;

- стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, з вирахуванням належних до сплати податків і зборів;

- стягнути 100 000,00 грн у якості компенсації завданої моральної шкоди.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Одеського державного університету внутрішніх справ від 23 березня 2022 року № 77 о/с;

- поновлено позивача на посаді професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу Одеського державного університету внутрішніх справ з 24 березня 2022 року;

- стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 березня 2022 року до 22 серпня 2022 року, у розмірі 110 909,70 грн;

- стягнуто 30 000,00 грн у якості компенсації завданої моральної шкоди.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року стягнуто з Одеського державного університету внутрішніх справ (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, б. 1; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч 00 гривень 00 коп.).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та ухвалене до нього додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року, ухваливши у справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яким:

- визнано протиправним та скасовано наказ Одеського державного університету внутрішніх справ від 23 березня 2022 року № 77 о/с;

- визнано протиправним та скасовано наказ Одеського державного університету внутрішніх справ від 11 травня 2022 року № 124 о/с;

- поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу факультету підготовки фахівців для підрозділів превентивної діяльності Одеського державного університету внутрішніх справ з 24 березня 2022 року;

- зобов`язано Одеський державний університет внутрішніх справ здійснити нарахування та виплату різниці розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадою професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу факультету підготовки фахівців для підрозділів превентивної діяльності Одеського державного університету внутрішніх справ та займаними ОСОБА_1 посадами за період з 24 березня 2022 року до 14 грудня 2022 року;

- стягнуто з Одеського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн.

- стягнуто з Одеського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, адвокат відповідача звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 13 січня 2023 року засобами поштового зв`язку.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №420/6018/22 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Аналіз конструкції частини четвертої статті 328 КАС України дає підстави для висновку, що зазначена норма містить дві умови, які в сукупності складають зміст категорії "підстави касаційного оскарження судових рішень".

Зміст першої з цих умов полягає в тому, що в касаційній скарзі обов`язково має зазначатися, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій оскаржених судових рішень. Ця умова має бути дотримана під час касаційного оскарження усіх судових рішень, визначених частиною першою статті 328 КАС України - рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, та постанов суду апеляційної інстанції.

Своєю чергою друга умова передбачає, що особа, яка подає касаційну скаргу, окрім зазначення неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права та (або) порушення норм процесуального права, має також навести одну з обставин, передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Отже, підставою для касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах, що не належать до справ незначної складності, є (1) зазначення фактів неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права та (або) порушення норм процесуального права, (2) та обов`язкове обґрунтуванням наявності однієї або кількох обставин, передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Натомість за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, аналіз норми пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України свідчить про те, що під час касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та в інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), заявник має обов`язково аргументувати у касаційній скарзі наявність однієї або кількох обставин, перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Одночасно суд касаційної інстанції наголошує, що умова, передбачена частиною четвертою статті 328 КАС України, щодо зазначення у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення судами першої та (або) апеляційної інстанцій оскаржених ним судових рішень, є загальною та має виконуватися у процесі оскарження в касаційному порядку усіх судових рішень, визначених частиною першою статті 328 КАС України, тобто така вимога стосується будь-яких рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанов суду апеляційної інстанції, незалежно від того, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження чи за правилами загального позовного провадження.

Отже, (1) окрім наведення обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, особа, яка подає касаційну скаргу в справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), (2) має зазначати щодо, неправильного застосування яких конкретно норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права припустився суд (припустилися суди) під час ухвалення оскаржених судових рішень, а також наводити обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування норм права і як саме воно вплинуло на ухвалення цих судових рішень.

Такі підстави викладаються в касаційній скарзі із обов`язковою вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, з одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цим судом під час формулювання відповідного висновку. Це дає змогу суду касаційної інстанції на виконання вимог ст. 341 КАС України перевірити правильність застосування судом (судами) норм матеріального права та (або) дотримання норм процесуального права в конкретній справі.

Підставою перегляду оскаржених судових рішень заявник зазначив підпункт "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте, перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник не виклала передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку з посиланням на відповідний пункт вказаної статті.

Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення.

Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до питання належного оформлення касаційної скарги, зокрема, у частині зазначення підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №420/6018/22.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Одеського державного університету внутрішніх справ - адвоката Смирнова Андрія Ігоровича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі №420/6018/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ про проходження публічної служби повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду