Справа № 456/4399/22
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4399/22
Провадження № 2-а/456/14/2023
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина В.Я.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції;

відповідач 2 інспектор роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Кіт Василь Володимирович;

зміст позовних вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення;

розглянувши дану адміністративну справу у приміщенні суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Янів М.В., 16.12.2022 року, у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, за допомогою підсистеми «Електронний суд» зі скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет», звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 16960, у котрій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6262974, винесену 08.12.2022 року відповідачем 2 інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Котом В.В., котрою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.. Понесені судові витрати, котрі складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. та справляння судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп., позивач ОСОБА_1 при ухваленні рішення у цій справі просить покласти на відповідача 1 УПП у Львівській області ДПП.

Позов обґрунтовано тим, що 08.12.2022 року відносно позивача ОСОБА_1 відповідач 2 інспектор роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Кіт В.В.виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія EAP № 6262974, про визнання позивача ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 08.12.2022 року о 16:46:41 год. у с. П?ятничани, на автошляху М-06 із сполученням «Київ-Чоп» (601 км), керуючи транспортним засобом марки AUDI моделі Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух по смузі з зустрічного руху, при цьому перетнув вузьку суцільну лінію та не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки працівниками поліції, чим порушив пункт 11 Правил дорожнього руху, а саме порушення розташування транспортного засобу на проїзній частині. Із зазначеною постановою позивач ОСОБА_1 не погоджується та вважає її незаконною. Ще зазначає про недотримання зазначеним відповідачем 2 під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема на те, що він не мав належної можливості ознайомитися з матеріалами цієї справи про адміністративне правопорушення та наявними у ній доказами на підтвердження його вини, як і був позбавлений можливості подавати свої докази на підтвердження невинуватості.

Відповідач 1 УПП у Львівській області ДПП в особі представника за довіреністю Чабан Я.С. 13.01.2023 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерував до Стрийського міськрайонного суду Львівської області відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , що надішов та був був зареєстрований в діловодстві суду 17.01.2023 року за вх. № 844, однак такий подано з порушенням приписів ст. 162 КАС України. Так, положеннями частин 3 та 4 ст. 162 КАС України встановлено вимоги до подання відзиву, серед яких копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Поза тим, в порушення вимог встановлених ч. 5 ст. 162 КАС України, зазначеним відповідачем 1 також пропущено строк на подання відзиву на позовну заяву, який згідно з зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, вийшов 12.01.2023 року. Таким чином йдеться про імперативну норму, яку в порушення названих приписів, не було дотримано зазначеним відповідачем 1, що, в свою чергу, позбавляє можливості позивача ОСОБА_1 скористатись закріпленим процесуальним правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву. За таких обставин суду відповідачем 1 УПП у Львівській області ДПП подано відзив на позовну заяву поза строком, встановленим для його подачі, а також не надано підтвердження направлення позивачеві ОСОБА_1 такого відзиву на позовну заяву, а тому такий відзив не може бути прийнято судом до уваги. У той же час, в силу вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, про що зазначеному відповідачеві 1 було роз`яснено в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 19.12.2022 року.

Відповідач 2 у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ОСОБА_2 до відповідача 1 УПП у Львівській області ДПП та нього про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, не подав, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. В силу вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, про що зазначеному відповідачеві 2 також було роз`яснено в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 19.12.2022 року.

Заяви та клопотання учасників справи.

Відповідачем 1 УПП у Львівській області ДПП разом з відзивом на позовну заяву подано письмове клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у даній справі, в якому зазначений відповідач 1 категорично не погоджується з такими втратами на правничу допомогу та просить суд в їх задоволені відмовити в повному обсязі.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у визначені чинним КАС України й судом строки та порядку до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2022 року, прийнято до розгляду належно оформлену позовну заяву та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами, 24.01.2023 року о 12:30 год. у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Так, за змістом оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6262974, винесеної відповідачем 2 інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Котом В.В. 08.12.2022 року о 16:52 год., позивач ОСОБА_1 08.12.2022 року о 16:46 год. по автошляху М-06 із сполученням «Київ-Чоп» (601 км), що у с. П`ятничани Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки AUDI моделі Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух по смузі зустрічного руху, при цьому перетнув вузьку суцільну лінію 1.1 та не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки працівниками поліції, чим порушив пункт 11 Правил дорожнього руху, за що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 510 грн.. При цьому, в пункті 8 вказаної постанови щодо роз`яснень прав, передбачених статтею 268 КУпАП та щодо строку оскарження, встановленого статтею 289 КУпАП, підпис не міститься, як і не міститься запис про будь-яку відмову від роз`яснень.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 у цілому, для їх безпосереднього дослідження, обома відповідачами суду не надано, а судом не здобуто.

Релевантні норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В силу положень статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Заразом суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, згідно з котрою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо належності відповідачів.

Суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1 також заявлено позов до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Кота В.В., однак, беручи до увагу, що ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, поліцейські відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку - Національної поліції.

Отже, поліцейські/інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі й щодо порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З огляду на наведене, оскільки адміністративний позов заявлено також до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Кота В.В., який є неналежним відповідачем, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог саме до цього відповідача.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Резюмуючи належить підкреслити, що відповідачем 1 УПП у Львівській області ДПП, у порушення зазначених вище вимог статті 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій її посадової особи з приводу складення відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. До таких доказів, з-поміж іншого, могли б належати відео з реєстратора службового транспортного засобу чи з нагрудної камери поліцейських/інспекторів. Окремо належить зазначити, що відповідачем 1 УПП у Львівській області ДПП у цій справі не було спростовано твердження позивача ОСОБА_1 щодо не роз`яснень йому прав та обов`язків, а, оскільки в оскаржуваній постанові, а саме в пункті 8 щодо роз`яснень прав, передбачених статтею 268 КУпАП, та щодо строку оскарження, встановленого статтею 289 КУпАП, підпис позивача ОСОБА_1 не міститься, як і не міститься запис про будь-яку відмову від таких роз`яснень, то це свідчить на користь твердження зазначеного позивача про ухилення особи, уповноваженої на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, від обов`язку такого роз`яснення особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

При таких обставинах, враховуючи все викладене вище, встановлені судом обставини та відсутність доказів правомірності дій інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Кота В.В. як уповноваженої посадової особи відповідача 1 УПП у Львівській області ДПП, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 , пред`явлених саме до відповідача 1 УПП уЛьвівській області ДПП, відтак належить скасувати оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6262974, винесену 08.12.2022 року інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Котом В.В., саме як посадовою особою відповідача 1 УПП у Львівській області ДПП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, із подальшим закриттям провадження у справі на виконання вимог пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, що є обов`язком суду.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 496 грн. 20 коп. і підтверджуються квитанцією № 0.0..1 від 16.12.2022 року, на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь цього позивача з відповідача 1 УПП у Львівській області ДПП, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги у цій справі у частині, пред`явленій саме до зазначеного відповідача, підлягають до задоволення.

Поряд з цим, в силу положень ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Всупереч наведеному, станом на дату ухвалення рішення у даній справі, позивачем ОСОБА_1 не додано, а матеріали адміністративної справи не містять ані договору, ані детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як й не містять належних доказів проведення оплат цим позивачем, відтак у компенсації судових витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6262974, винесену 08.12.2022 року інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Котом Василем Володимировичем, котрою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн..

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кота Василя Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення та підписання суддею.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції; місцезнаходження юридичної особи: вул. Л. Перфецького, 19, м. Львів, 79000; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646.

Відповідач 2: інспектор роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Кіт Василь Володимирович; місце здійснення професійної діяльності: вул. Л. Перфецького, 19, м. Львів, 79053.

Судове рішення у повному обсязі складено та підписано суддею без його проголошення: 24 січня 2023 року.

Суддя Володимир МИКИТИН