Справа № 344/13187/22
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/43/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Стефанець Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом адвоката Дрогомирецького Ігоря Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Дрогомирецький І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 21.10.2022 р. звернувся з позовом до відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.10.2022 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін для усунення недоліків позову.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.11.2022 відкрито спрощене провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою поліцейського УПП в Волинській області Доброжицького В.А., серії ЕАР №5985545 від 06.10.2022 р., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, за те, що позивач керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Е200 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті с.Сілець зі швидкістю 77 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год.

Позивач вважає вказану постанову протиправною обґрунтовуючи тим, що перед початком населеного пункту дорожнього знаку, який би вказував про початок населеного пункту, не було, що також може підтвердити свідок ОСОБА_2 .. Після зупинки транспортного засобу, позивач повернувся до приблизного початку населеного пункту де в кущах побачив встановлений дорожній знак, що вказує на початок населеного пункту с. Сільце. Однак цього знаку взагалі було не видно із проїжджої частини дороги. Позивач зробив декілька фото знаку, які продемонстрував працівникам поліції, проте поліцейський на доводи позивача відповів, що поліція не відповідає за утримання дорожніх знаків. При винесенні вказаної постанови працівниками поліції не враховані пояснення позивача, не ознайомлено його правами, не допитано свідка.

З приводу строку оскарження постанови позивач зазначає, що він перебував за межами України, оскільки на волонтерських засадах допомагає різним організаціям у доставці автомобілем товарів для сил оборони країни, а тому був позбавлений можливості оскаржувати спірну постанову у встановлений строк.

Тому просив суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови, поновити термін для оскарження, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР №5985545 від 06.10.2022.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції скористався правом подання відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у населеному пукті с.Сілець зі швидкістю 77 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год. Факт перевищення швидкості зафіксований на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20. Встановивши факт порушення ПДР поліцейський зупинив транспортний засіб, при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимоги законодавства поліцейським дотримано. Після проведення розгляду справи було винесено постанову та ознайомленого із нею позивача, копію постанови позивач отримав на місці. Твердження позивача, що він не міг помітити дорожній знак не відповідає дійсності, та спростовується відео із приладу TruCam. Позивач мав бути уважним та звертати увагу на дорожні знаки. Сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею). Факт вчиненого адміністративного правопорушення позивачем підтверджується постановою серії ЕАР №5985545 від 06.10.2022 р., фотокарткою з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості, відеозаписом з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості.

Таким чином відповідач вважає оскаржувану постанову законною, а факт правопорушення доведеним, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Також просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання 30.01.2023 р. не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від представника позивача адвоката Дрогомирецького І.М. до суду надійшла заява в якій він просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 30.01.2023 р. не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Скористалися правом подання відзиву по справі, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та інше.

Вказане узгоджується з пунктом 2.3 ПДР України, згідно з підпунктом «б» якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 8.2.1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Аналогічні вимоги до встановлення дорожніх знаків закріплені в підпункті 10.1.1 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014» (далі - ДСТУ 4100-2014).

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «ґ» вказує на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Так, знак 5.45 ПДР «Початок населеного пункту» застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

При цьому, у відповідності до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною третьою статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою поліцейського УПП в Волинській області Доброжицького В.А., серії ЕАР №5985545 від 06.10.2022 р., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., за те, що позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Е200, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у населеному пукті с.Сілець Горохівського району Волинської області зі швидкістю 77 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР (а.с.7-8).

Доказом перевищення швидкості є фото/відео докази з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, сертифікація, калібрування та законність застосування якого відповідачем підтверджена (а.с.47-54, 58). Також відповідачем надано копію схеми встановлення інформаційно-вказівних дорожніх знаків на км. 75+138 праворуч та км 79+334 ліворуч автодороги Н-17 Львів-Радехів-Луцьк (а.с.55).

Таким чином, суд вважає, що позивач підтвердив суду належними та допустимими доказами факт перевищення швидкості відповідачем.

При цьому, відповідач фактично в позові не заперечує факт перевищення швидкості в населеному пункті с. Сілець, проте пояснює таке перевищення тим, що дорожній знак який інформує про початок населеного пункту с. Сілець, повністю прихований від учасників дорожнього руху кущами.

На підтвердження зазначеного факту позивачем надано фотодокази (а.с.17-18), при дослідженні яких суд встановив, що гілки та листя дерев (кущів) скривають дорожній знак, який судячи незначного видимого фрагменту, може бути дорожнім знаком 5.51 «Початок населеного пункту».

Суд достовірно не може ідентифікувати дорожній знак відображений на фото, а відтак об`єктивно приходить до висновку, що станом на 06.10.2022 дорожній знак, який інформує про початок населеного пункту с.Сілець Горохівського району Волинської області, закритий від учасників дорожнього руху гілками та листям дерев (кущів), та об`єктивно є невидимим на відстані не менш як 100м за напрямком руху, що не відповідає вимогам підпункту 10.1.1 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014», та є порушенням пункту 8.2.1 Правил дорожнього руху.

Твердження відповідача про достатню видимість дорожнього знаку, що відповідач доводить даними приладу TruCam, не заслуговують уваги, оскільки прилад TruCam зафіксував виключно факт перевищення швидкості, а не дорожній знак та стан його видимості. При цьому, відповідач разом з позовними матеріалами отримав надані позивачам фотодокази, їх достовірність не заперечив, належних та допустимих доказів на спростування не надав.

Таким чином при оцінці доказів суд вважає, що відповідачем доведено факт перевищення швидкості позивачем, проте інспектором, який здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення, не враховано, що в діях відповідача не було складу адміністративного правопорушення.

Так, склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Зокрема, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

З урахуванням фактично встановлених обставин справи, суд вважає, що в діях позивача був відсутній умисел чи необережність на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а відтак немає суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, що виключає наявність складу правопорушення в цілому.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем належним та допустимим доказами не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що оскаржувану слід визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Також судом встановлено, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення позивач отримав 06.10.2022 на місці складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а з позовом до суду представник позивача звернувся 21.10.2022. Оцінивши доводи позивача про причини пропуску строку на оскарження (відрядження пов`язане з волонтерською діяльністю) (а.с.13-16), суд вважає доводи позивача щодо причин пропуску строку на оскарження постанови такими, що є поважними, а тому позивачу слід поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з відповідача - Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень, в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 122, ст. 251, ст. 283, ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, ст. 8, ст. 9, ст.ст. 72-77, ст.ст. 241-246, ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5985545 від 06.10.2022, яка винесена капралом поліції УПП в Волинській області Доброжицьким В.А.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5985545 від 06.10.2022, яка винесена капралом поліції УПП в Волинській області Доброжицьким В.А., про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Богдан АТАМАНЮК