Справа № 480/6912/22
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2023 року Справа № 480/6912/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/6912/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) у якій просить суд:

- визнати протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 у наданні позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», викладену в листі № 2/1253 від 23.08.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що під час проходження військової служби на посаді стрільця третього стрілецького відділення другого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , на виконання наказу командира «Всім в укриття!», стрибнув в окоп та відчув різкий біль в правому колінному суглобі. Після відбою тривоги, позивач повідомив про травму командиру другого стрілецького відділення, який наказав повідомити про травму командиру другого стрілецького взводу. Так, останній дав вказівку звернутися до медичних працівників після повернення до розташування роти.

За результатами обстеження ОСОБА_1 в медичній службі роти, його було направлено на лікування до КНП СОР «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни». Після проведення лікування, позивач направлявся на військово-лікарську комісію, на якій на травму правового колінного суглоба не звертали увагу.

Згодом, відповідно до постанови голови військово-лікарської комісії НВМКЦ «ГВКГ», ОСОБА_1 направлявся на стаціонарне лікування та йому проводилось артроскопічне хірургічне лікування парціальна резекція переднього рогу медіального меніску правого колінного суглобу. Водночас, у довідці військово-лікарської комісії від 28.09.2022, зазначено що травма пов`язана з проходженням військової служби, проте довідка про обставини травми не надана.

З метою отримання такої довідки, позивач неодноразово звертався до командира військової частини, втім ці звернення були проігноровані. Лише листом від 23.08.2022 відповідач відмовив у видачі довідки оскільки за результатами службового розслідування не встановлено факту отримання травми під час участі у бойових діях 12-14 травня 2022 року.

На переконання ОСОБА_1 , згадана відмова військової частини у видачі довідки є протиправною, оскільки розслідування обставин травми як то передбачено Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, не проводилось, докази які свідчать про отримання травми під час виконання військового обов`язку не враховувались.

Ухвалою суду від 18.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/6912/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для поданні заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві військова частина НОМЕР_1 зазначила, що службовим розслідуванням не підтверджено отримання ОСОБА_1 травми під час участі у бойових діях 12-14 травня 2022 року та встановлена відсутність інформації про факт отримання травми у документах військової частини.

Крім того, за результатами службового розслідування, не встановлено зв`язку травми колінного суглоба з виконанням обов`язків військової служби, у зв`язку з чим зроблені висновки про відсутність підстав для надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом № 24 від 25.02.2022, відповідно до Указів Президента України № 64/2022 та № 69/2022 від 25.02.2022, старшого солдата ОСОБА_1 з 24.02.2022 зараховано на посаду стрільця третього стрілецького відділення другого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження служби 21.07.2022 позивачем був поданий рапорт у якому зазначалось про неправомірну відмову у видачі довідки за формою № 5 щодо обставин отримання травми коліна.

На підставі вказаного рапорту, наказом № 100 від 26.07.2022 призначено службове розслідування, за результатами якого, згідно з актом від 06.08.2022 встановлено, що надати довідку форми № 5 стрільцю 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-і стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вбачається можливим через отримання травм внаслідок бойових дій у 2016 році.

Про результати службового розслідування та відмову у видачі довідки за формою № 5, позивача було повідомлено листом від 23.08.2022.

Отримавши згадану відмову, ОСОБА_1 вдруге подав командиру рапорт з вимогою надати довідку за формою № 5 у зв`язку з отриманням травми коліна 12-14 травня 2022 року. Так, за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу № 153 від 06.09.2022, згідно з актом від 21.09.2022, знову був зроблений висновок про відсутність підстав для надання довідки за формою № 5 через відсутність інформації, яка б підтверджувала зв`язок отриманої травми з виконанням обов`язків військової служби.

Про результати службового розслідування та відмову у видачі довідки за формою № 5 позивача було повідомлено листом № 2/1470 від 23.09.2022.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України № 551-XIV від 24.03.1999.

Відповідно до пунктів 84, 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначаються Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ вказаного Порядку, службове розслідування проводиться для встановлення неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

На виконання пунктів 1, 3 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Згідно з пунктами 1-4 розділу V Порядку, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За змістом пунктів 5, 6 розділу V Порядку, акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІ Порядку, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Пунктами 3, 4 розділу VІ Порядку передбачено, що примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління. За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Отже, за змістом вказаних норм, службове розслідування проводиться у разі вчинення військовослужбовцем правопорушення з метою установлення усіх обставин, які зумовили його вчинення.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, визначається Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України № 36 від 06.02.2001, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції, про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:

терміново організувати надання домедичної допомоги, а по можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за необхідності його доставку до військового або найближчого лікувального закладу;

негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;

зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

На виконання пункту 5 розділу ІІ Інструкції, командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:

негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 згідно з додатком 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);

у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;

залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія автотранспорту, гостре професійне захворювання або отруєння тощо), - протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду (за безпечним веденням робіт, пожежний, безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічний тощо), а у передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) та (або) відповідного військового прокурора;

якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини, повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;

протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо);

забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:

обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;

з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (законів, військових статутів, положень, правил, інструкцій, настанов тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

За змістом пункту 17 розділу ІІ Інструкції, командир військової частини у строк до п`яти діб після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Затверджені акти разом з матеріалами розслідування зберігаються у діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються):

безпосередньому командиру;

начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю;

командиру підрозділу (батальйону, дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де проходить службу потерпілий внаслідок нещасного випадку військовослужбовець;

командиру підрозділу (служби, роти, батареї, ланки тощо), де проходить службу потерпілий внаслідок нещасного випадку військовослужбовець, для вручення потерпілому або особі, яка представляє його інтереси;

командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.

У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати ознайомлення з актом за формою НВ-2, подати скаргу вищому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і правильним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.

Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції, за результатами розслідування командир військової частини видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, ім`я, по батькові та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин тощо;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому;

вжиті заходи дисциплінарного впливу щодо осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що у разі нещасного випадку з військовослужбовцем, в тому числі у разі отримання ним травми, на підставі наказу командира проводиться розслідування, за результатами якого комісія складає акт за встановленою формою, який, в свою чергу є підставою для прийняття наказу, що зумовлює виникнення обов`язку скласти довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

Тобто, обов`язок надати військовослужбовцю довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою, виникає у командира тільки після проведення розслідування, складання за його результатами акта та видання наказу.

У цій справі судом встановлено, що 21.07.2022 ОСОБА_1 подав командиру рапорт у якому повідомляв про ненадання йому довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою.

У зв`язку з цим, з метою з`ясування причин і обставин, які зумовили не надання позивачу згаданої довідки, проведено службове розслідування, згідно з висновками якого, підстави для видачі довідки не встановлені.

Суд приймає до уваги ту обставину, що травма коліна, про яку зазначає позивач, була отримана ним 12-14 травня 2022 року. Водночас, доказів негайного сповіщення безпосереднього командира про нещасний випадок (травму), як того вимагає пункт 2 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, ОСОБА_1 суду не надав, у матеріалах справи такі докази відсутні.

Також не надана суду і інформація щодо призначення комісії з розслідування нещасного випадку, складання акту проведення розслідування, його затвердження та видання відповідного наказу, як то передбачено пунктами 5, 8, 17 та 18 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України.

Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів негайного сповіщення безпосереднього командира про нещасний випадок (травму), доказів призначення комісії з розслідування нещасного випадку, складання акту проведення розслідування, його затвердження та видання відповідного наказу, суд робить висновок про відсутність підстав для надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною ддатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, відповідність оскаржуваної відмови частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик