Справа № 620/6227/22
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6227/22 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року позов задоволено частково:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.02.2020 року на підставі оновленої довідки від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2020 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року по 03.12.2020 року на підставі оновленої довідки від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2020 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату в розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.12.2020 року на підставі оновленої довідки від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2020 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату в розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 24.12.2006 року по 03.12.2020 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 74% грошового забезпечення та з 04.12.2020 року отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 80% грошового забезпечення, останній перерахунок якої здійснено на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам».

ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І станом на 01.01.2020 року для проведення з 01.02.2020 року перерахунку основного розміру пенсії, в якій крім посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років було вказано додаткові види грошового забезпечення (а.с.14-15).

В той же час, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявами щодо проведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки (а.с.10-11), на які листом від 01.09.2022 року у перерахунку та виплаті пенсії по оновленій довідці було відмовлено на тій підставі, що рішенням суду у справі №826/3858/18 та іншими рішеннями судів зобов`язання щодо проведення перерахунку колишнім військовослужбовцям не встановлено, після 01.03.2018 року та 05.03.2019 року рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відсутні (а.с.12-13).

Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи її такою, що порушує його права та інтереси, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частини перша, друга статті 63 Закону №2262-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, щодо позовних вимог в частині визнання відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо проведення перерахування і виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.2022 року складеної на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 року у справі №620/18023/21 становить порушення пункту 1 статті 6, статті 13 , статті 1 Протоколу Першого Конвенції з прав людини та основоположних свобод, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення останніх, оскільки права позивача в даній частині захищенні задоволенням позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 01.02.2020 року на підставі оновленої довідки від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2020 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії з 01.02.2020 року по 03.12.2020 року на підставі оновленої довідки від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2020 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату в розмірі 74% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії з 04.12.2020 року на підставі оновленої довідки від 10.08.2022 року №ФЧ61655/І про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2020 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату в розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії без обмежень її максимального розміру, колегія суддів зауважує, що такі є передчасними, оскільки перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки відповідачем ще не проведено, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Суд критично оцінює інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для задоволення вищезазначених позовних вимог, не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, то колегія суддів рішення суду у цій частині не переглядає.

Апеляційний суд також враховує, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.