Справа № 120/8352/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 січня 2023 р. Справа № 120/8352/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ) про: визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно не включено для розрахунку пенсії відпускних у сумі 151205,04 грн., виплачених за 2016-2021 роки, вказаних у довідці №04/48 від 09.04.2021.

При цьому, представник позивача зазначає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, відпускні та грошова компенсація за невикористану відпустку, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плази державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії.

З огляду на вищезазначене позивач просить здійснити перерахунок його пенсії з 16.04.2021.

Ухвалою від 19.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

08.11.2022 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Головне управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 12.03.2019, та отримував пенсію за віком, призначену відповідно Закону №1058. З 16.04.2021 ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону №889 згідно поданої 16.04.2021 заяви.

Відповідач вказує, що відповідно до ст. 57 Закону №889 державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі - Порядок №100) закріплює особливості нарахувань відпускних. Зокрема, ним визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством.

Згідно «приміток», затвердженої Постановою №1-3 форми довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) передбачено, що під час її видачі, надбавки, місячні премії, виплати за додаткове навантаження зазначаються в місяці їх нарахування в сумах, що нараховані. За період, коли державний службовець перебував у відпустці, відрядженні чи на лікарняному, ці виплати зазначаються в довідці, виходячи із середнього розміру заробітної плати за такі періоди в місяці, за який проводиться відповідна оплата.

Відтак, підсумовуючи зазначене вище, сторона відповідача акцентує увагу суду на тому, що «відпускні» та «відрядні», які просить зарахувати позивач - це середня заробітна плата, до якої входять усі складові оплати праці: посадовий оклад, доплата за ранг, вислугу років, премії, надбавки, обчислені за попередні 12 місяців. При обчисленні пенсії, до складових заробітної плати вже враховано оклад, доплату за ранг та за вислугу років в розмірах, зазначених у довідці від 09.04.2021 №04/47. Суми щомісячної надбавки та премії за періоди перебування позивача у відрядженні чи у відпустці повинні бути обчислені установою та зазначені в довідці за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією в середніх розмірах. Відтак, окреме зарахування нарахованих сум відпускних та відрядних при обчисленні заробітної плати державного службовця для розрахунку пенсії по Закону №889, призведе до подвійного врахування складових заробітної плати.

Виходячи із наведеного, для врахування до розрахунку розміру заробітної плати державного службовця для обчислення розміру пенсії за віком, відповідно до Закону №889, відпускних та відрядних, на переконання ГУ ПФУ у Вінницькій області, відсутні будь-які правові підстави.

21.11.2022 до суду подана відповідь на відзив, у якій представник позивача не погоджується з доводами ГУ ПФУ у Вінницькій області. Однак, подану відповідь на відзив суд до уваги не бере, оскільки відповідно до частини 3 статті 263 КАС України заявами по суті в даній категорії справ є позов та відзив.

26.12.2022 представником позивача подано заяву про компенсацію судових витрат, у якій зазначено, що керуючись ст. 44, 139 КАС України сторона позивача повідомляє, що заява про розподіл судових витрат буде подана протягом 5 днів з дня прийняття рішення судом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує з 16.04.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України " Про державну службу ".

29.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо врахування до обрахунку пенсії відпускних. Однак, листом від 01.09.2022 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило, що пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі 60 % від середньомісячної заробітної плати. Заробітна плата за березень складала 22252,25 грн.

Розрахунок пенсії позивача з 16.04.2021 наступний:

13351,35 грн. - основний розмір пенсії (22252,25 грн. х 60%);

170,82 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ЧАЕС відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України №112.

Водночас, підстави для врахування відпускних при обрахунку пенсії ОСОБА_1 , на думку ГУ ПФУ у Вінницькій області, відсутні.

Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

10.12.2015 прийнято Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 4 Порядку затвердженого Кабінетом Міністрів від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому ? п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 33 Закону № 3723-XII встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 2, 6 цієї статті).

Державні гарантії права на відпустки, визначення умов, тривалості і порядку надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлені Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР).

Відповідно до ст. 2 Закону № 504/96-ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених ст. 24 цього Закону.

Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію щодо врахування сум компенсації за невикористану відпустку при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Так, у постановах від 26.12.2018 у справі № 216/1666/17, від 27.03.2018 у справі № 607/3635/17, від 22.04.2021 у справі №522/23564/16 Верховний Суд вказав, що стаття 33 Закону № 3723-XII не містить положень про включення до заробітної плати державного службовця такої виплати, як компенсація за невикористані дні відпустки при звільненні.

Отже, грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час (п. 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати), тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

З огляду на вищезазначене Верховний Суд дійшов висновку, що грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців згідно Закону № 3723-ХІІ, з якої обраховується пенсія, а має інше правове призначення.

Судом враховано, що пенсія ОСОБА_1 призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до ст. 50 Закону № 889-VIII заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Відтак, стаття 50 Закону № 889-VIII, яка аналогічно зі статтею 33 Закону № 3723-XII регулює питання оплати праці державних службовців, не містить приписів, які б свідчили про те, що компенсація за невикористану відпустку входить до системи оплати праці, з якої обраховується пенсія.

В контексті наведених висновків Верховного Суду, підлягає врахуванню, що відпускні як і компенсація за невикористану відпустку є виплатою за невідпрацьований час, що відповідає положенням п. 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5. Окрім того, виплата відпускних як і компенсації за невикористану відпустку не пов`язана з виконанням особою своїх службових обов`язків.

Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) № 04/48 від 09.04.2021, видана Державною службою України з безпеки на транспорті, у розділі «Інші виплати» містить відомості про нарахування ОСОБА_1 як щорічної основної відпустки так і компенсації за невикористану відпустку.

Водночас, відповідачем правомірно не враховано сум таких виплат при призначенні пенсії позивачу, адже останні не входять до системи оплати праці державних службовців згідно Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, з якого обраховується пенсія, а мають інше правове призначення, отже не враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення в повному обсязі сформовано: 30.01.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна