Справа № 640/14658/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариство "Державна продовольча-зернова корпорація України" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.05.2021 № 8 на суму 167144307,06 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції його скасувати, прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст.38 ПК України «Виконання податкового обов`язку» виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в період з 11.07.2014 по 24.07.2014 ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічними договорами.

За результатами вказаної перевірки складено акт №710/26-55-22-06/37243279 від 31.07.2014, яким встановлено порушення позивачем ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "У" від 19.08.2014 № 06, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" нараховано суму грошового зобов`язання за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 209 080 606,83 грн.

Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 06 від 19 серпня 2014 року в частині нарахування суми грошового зобов`язання за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 41 936 305,77 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

05.05.2021 ГУ ДПС прийнято нове рішення № 8 на підставі акту перевірки № 710/26-55-22-06/37243279 від 31.07.2014 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 по справі № 826/1078/15 на суму 167144301,06 грн., що є різницею між початково визначеною сумою пені у первинній ППР та скасованою судом частиною суми пені за первинним ППР.

На переконання позивача, приймаючи оскаржуване податкове-повідомлення рішення від 05 травня 2021 року № 8 на суму 167144 301,06 грн., податковий орган фактично зобов`язує AT «ДПЗКУ» сплатити до Державного бюджету України суму у розмірі 326 952 907 грн. (яка складається із 159 808 606, 83 грн., сплачених у 2015 році за податковим-повідомленням рішенням № 06, та 167 144 301,06 грн. за податковим-повідомленням рішенням від 05.05.2021 №8).

Тобто, на думку позивача, повторне прийняття 05 травня 2021 року оскаржуваного податкового-повідомлення рішення є свідченням повторного притягнення AT «ДПЗКУ» до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння, що є порушенням загальновизнаного принципу юридичної відповідальності - «non bis in idem» (не повинно бути двох покарань за одне й те саме правопорушення).

З огляду на вказане, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п/п. 60.1.5. ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до п. 60.4. ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Враховуючи, що первинне податкове повідомлення-рішення від 19.08.2014 №06 на суму пені у розмірі 209 080 606,83 грн. частково було скасованим в судовому порядку, у зв`язку з чим сума грошового зобов`язання позивача була зменшена, в силу норм ПК України вказане ППР вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, тобто в даному випадку з 11.05.2021.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що прийняття «нового» ППР на зменшену суму пені є імперативним обов`язком відповідача, заснованим на факті набрання судовим рішенням законної сили, та не передбачає для ГУ ДПС альтернативи.

За наведених обставин посилання апелянта на повторне нарахування суми пені за одне і теж порушення є безпідставним та не знайшло свого підтвердження в ході перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

При цьому, факт сплати позивачем сум на погашення пені, про які він зазначає у своїй позовній заяві не заперечується контролюючим органом. Як вбачається з інтегрованої картки платника податку сплачені суми враховуються у погашення пені.

Більше того, як вірно встановлено судом першої інстанції, по факту оскарження нового ППР суми пені нарахованої попереднім ППР вилучені з інтегрованої картки до набрання судовим рішенням законної сили. Раніше сплачені суми пені рахуються в якості переплати.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що спірне рішення прийнято на виконання вимог законодавства та судового рішення, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення позову.

При цьому, в ході перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, позивачем та відповідачем було надано додаткові пояснення по справі, відповідно до яких виникли нові обставини, які на момент винесення оскаржуваного рішення не існували.

Так, постановою Верховного Суду від 18.07.2022 у справі №826/1078/15 постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 змінено, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.08.2014 №06 в частині нарахованої пені в сумі 74 012 443,20 грн. В іншій частині позову відмовлено.

При цьому, як зазначає відповідач, про що надає відповідні докази, ГУ ДПС у м.Києві після отримання вищевказаного рішення суду касаційної інстанції, було винесено нове податкове повідомлення - рішення від 17.08.2022 №8 на зменшену суму податкових донарахувань (135068163,63 грн.), яке направлено на адресу сторони позивача та ним отримано.

За таких обставин, на переконання відповідача, підстави винесення ППР від 05.05.2021 №8 (спірне ППР в межах даної справи) вже скасовано.

Колегія суддів погоджується з вказаним твердженням відповідача, та зауважує, що вказані обставини в даному випадку не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Більше того, винесення нового (третього) ППР після прийняття Верховним Судом вищевказаного рішення підтверджує позицію суду першої та апеляційної інстанцій у даній справі.

За таких обставин, враховуючи, що судом першої інстанції на момент винесення оскаржуваного рішення правильно встановлено обставини справи та прийнято законне обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування виходячи з обставин відкликання спірного ППР та прийняття податковим органом нового (третього) ППР на виконання рішення суду.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.241, 242, 286, 308, 311, 313, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Державна продовольча-зернова корпорація України" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко