Справа № 460/49342/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2023 року м. Рівне №460/49342/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представники Волошин С.Г., Волошин Л.С., відповідача: представник Федченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Фірма"МІС"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2022 Приватне підприємство "Фірма "МІС" звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204020/2022/000976, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 25.10.2022 №UА204020/2022/000051/2.

Ухвалою від 05.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/49342/22; розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.12.2022.

Ухвалою від 27.12.2022, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 19.01.2022.

В судовому засіданні 19.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача в судовому засіданні, вимоги ПП "Фірма "МІС" ґрунтуються на тому, що позивач за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів, зокрема таких як штучна шкіра, тканина підкладкова пофарбована, застібки-блискавки з пластмасовими зубчиками. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом подано додаткові документи, але в недостатній кількості. Сторона відповідача доводила, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Ствердила, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. За наведеного сторона відповідача доводила, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідженням поданих суду письмових доказів судом встановлено наступне.

01 червня 2022 року між Фірмою «LONG LINK TRADING LIMITED» (Китайська Народна Республіка)(Продавець) та Приватним підприємством «Фірма «МІС» (Покупець), укладено Контракт №5К, відповідно до пункту 1 якого, Продавець продає, а Покупець купує товари, наведені в додатку до цього Контракту, що є його невід`ємною частиною, на суму 43786,93 USD на умовах, викладених в цьому Контракті. Згідно із пунктом 2.1. Контракту Покупець купує товари в кількості та по цінах, які наведені в додатку. Згідно з пунктом 3.1 Контракту, Продавець поставляє товари на умовах (Інкотермс-2010) CFR, Гдиня (Польща), Гданськ (Польща). Страхування товарів не здійснюється. Товари ввозяться на територію України протягом 120 календарних днів з моменту оплати. Дата коносамента вважається датою завершення поставки. (а.с.32-34).

В Додатку №1 від 01.06.2022 до Контракту №5К від 01.06.2022 Специфікації сторони погодили номенклатуру товару на загальну суму 43786,93 USD (а.с.35-36).

01.06.2022 Продавцем товару було оформлено на ім`я Покупця Інвойс №HGK20220106 на визначену у специфікації на партію товару на загальну суму 43786,93 USD з умовами поставки: CFR, Гдиня (Польща), Гданськ (Польща) (Інкотермс-2010) та з умовами оплати: 30 днів (а.с.337-38).

Як встановлено судом ПП «Фірма «МІС» дотрималось термінів оплати і 17.06.2022 сплатило на банківський рахунок продавця 43786,93 USD на виконання умов контракту №5К від 01.06.2022 (а.с.41-42).

24.10.2022 уповноваженою особою ПП «Фірма «МІС» було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2022/027270 у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари, зокрема: товар №1 штучна шкіра (синтетичні поліефірні волокна 100% - поліуретан) 14066,00 м.кв. 231 рулони текстильні матеріали дубльовані з однієї сторони поліуретаном забарвленим у різні кольори, в рулонах шириною 135 см., призначена для виготовлення галантерейних виробів за рівнем митної вартості 26022,1 USD; товар №3 тканина підкладова пофарбована, 27000 м.кв., полотняного переплетення, виготовлена із синтетичних комплексних нетекстурованих ниток поліефіру, призначена для виготовлення галантерейних виробів - за рівнем митної вартості 6480,0 USD; товар №4 застібки-блискавки з пластмасовими зубчиками, призначені для використання при пошитті верхнього одягу та галантерейних виробів, 41130 м.п., - за рівнем митної вартості 1686,33 USD. Відправник/експортер «LONG LINK TRADING LIMITED» (Китайська Народна Республіка); країна виробництва - Китайська Народна Республіка; країна першого призначення Польща; умови поставки: CFR, Гданськ (Польща). Загальна вартість товару визначена на рівні 43786,93 USD, за методом визначення митної вартості 1 (за ціною договору) (а.с.28-29).

Для митного оформлення відповідачу було подано такі документи: Контракт №5К від 01.06.2022, Специфікація від 01.06.2022, як додаток до договору, Інвойс №HGK20220106 від 01.06.2022, Банківський платіжний документ від 17.06.2022, Пакувальний лист від 01.06.2022 (а.с.54-55), Сертифікат про походження (а.с.43-44), Сертифікати якості (а.с.45-53), прайс-лист виробника товару (а.с.39-40), копія митної декларації країни експортера №22PL301010NU5FYZWI від 21.10.2022 (а.с.30-31), договір транспортно-експедиційного обслуговування №1003 від 10.03.2021з рахунком за перевезення вантажів за межами митної території України (а.с.56-60), автотранспортна накладна CMR А№774878 від 21.10.2022 (а.с.64), а також договір про надання послуг з декларування товарів №16 від 29.12.2015 та акт про проведення огляду товарів, що здійснюється при виконанні митних формальностей (а.с.26-27).

Окрім зазначеного, позивачем оформлялася Декларація митної вартості, в якій окрім орання методу визначення митної вартості товарів 1 основного, навів детальний розрахунок митної вартості товарів з урахуванням витрат, понесених ним на доставку товару до митного кордону України (а.с.23-24).

Митницею було направлено декларанту позивача електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, а саме: 1)виписки з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості товару на заявлених комерційних умовах поставки; 2)висновки про якісні та вартісні характеристики, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додаткові наявні документи (а.с.65).

ПП «Фірма «МІС» надала лист вих. №65 від 25.10.2022 про те, що інші додаткові документи надаватись не будуть, вказавши на безпідставність вимог по їх витребуванню (а.с.66).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №UA204020/2022/027270 відповідачем 25.10.2022 прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2022/000051/2 (а.с.17-19), відповідно до якого: митну вартість оцінюваних товарів визначено на основі інформації про митну вартість товарів, раніше ввезених на територію України за інформацією ЄАІС, з розрахунку: Товар №1 штучна шкіра - 3,96 USD/кг (за ціною, зазначеною в МД UA500420/2022/4322 від 13.09.2022); числове значення митної вартості імпортованої партії Товару №1 становить 1155283,8414 грн., або 31592,236 USD по курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення (31592,24 USD проти задекларованої позивачем 28445,91 USD); Товар №3: тканина підкладкова - 5,52 USD/кг (за ціною, зазначеною в МД UA209140/ 2022/88881 від 29.08.2022); числове значення митної вартості імпортованої партії Товару №3 становить 379933,1266 грн., або 10389,6 USD по курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення (10389,60 USD проти задекларованої позивачем 7065,78 USD); Товар №4: Застібки-блискавки - 3,01 USD/кг (за ціною, зазначеною в МД UA5030/2022/26441 від 23.09.2022); числове значення митної вартості імпортованої партії товару становить 2081,1780 грн., або 76105,7658 USD по курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення (2081,18 USD проти задекларованої позивачем 1895,54 USD).

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: «митна вартість імпортованих товарів №1,3,4 не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з 1) В специфікації до контракту від 01.06.2022 №1 не вказано на яких умовах поставки вказано ціни на товари. 2) В рахунку на поставку від 01.06.2022 №HGK20220106 вказано, що поставка товарів здійснюється на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ виходячи з чого відсутня конкретизація умов поставки даного товару. 3) В прайс-листі від 01.06.2022 б/н вказано, що поставка товарів здійснюється на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ, виходячи з чого відсутня конкретизація умов поставки даного товару. 4) В листі відповіді №65 від 25.10.2022 вказано, що в рахунку та прайс-листі вказано, що поставка товарів здійснюється на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ та дані умови не впливають на ціни товарів, однак дане пояснення не об`єктивним, в зв`язку з тим, що при різних географічних пунктах поставки як зазвичай різні транспортні витрати. 5) Митний орган володіє інформацією щодо митного оформлення товарів схожих за фізичними характеристиками та призначенням за попередньо оформленою товар №1 МД від 13/09/2022 №UA500420/2022/4322 за митною вартістю 3.96 дол. США за кг. Товар №3 МД від 29/08/2022 №UA209140/2022/88881 за митною вартістю 5,52 дол. США за кг. Товар №4 МД від 23/09/22 № UA205030/2022/26441 за митною вартістю 3,01 дол. США за кг.»

З урахуванням цього, Рівненською митницею винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2022/000976, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA204020/2022/027270 від 24.10.2022 (а.с.25). У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості.

Відповідно до цього, декларантом позивача подано до митного оформлення МД №UA204020/2022/027440, за якою товар випущено у вільний обіг під фінансову гарантію декларанта. При цьому, в такій митній декларації, код визначення методу митної вартості в графі 43 - визначено як «1/6», а в графах 47-48 наведено подробиці розрахунків, які свідчать, що позивач не погодився з резервним методом визначення митної вартості і з самою митною вартістю (а.с.20-22).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем не вказано ні про те, що надані декларантом документи містять розбіжності, ні про наявність ознак підробки, ні про те, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом також не встановлено жодних розбіжностей в документах, які подавались позивачем до митного оформлення товару. Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товару. Більше того, дані про ціну імпортованого товару повністю підтверджені митною декларацією країни-експортера (а.с.30).

Фактично в основу оскаржуваного рішення покладено лише ту обставину, що в контракті, специфікації до контракту та в інвойсі вказано, що поставка товарів здійснюється на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ, виходячи з чого митний орган вважає, що відсутня конкретизація умов поставки даного товару.

Разом з тим, і Гдиня, і Гданськ - це великі портові міста Республіки Польща на Балтійському морі, відстань між якими складає лише 36 км., а відстань від самого порту Гдиня до порту Гданськ взагалі 16 км.

Позивач під час митного оформлення товарів надавав відповідачу пояснення, що доставка партії товару здійснювалася морським транспортом за маршрутом Китайська Народна Республіка Республіка Польща і на час укладення контракту ще не було відомо судноплавної лінії, яка запропонує найвигідніші умови перевезення та місце прибуття судна в Польщі, а точний маршрут судна стає відомий при здачі контейнера перевізнику. Саме тому в контракті було передбачено умови поставки в порти Гдиня або Гданськ (Польща).

Поміж того, що вказані пояснення є логічними і цілком слушними, суд вважає зауваження відповідача з приводу відсутності конкретизації умов поставки товарів повністю надуманими. Окрему увагу слід звернути на те, що жодної розбіжності документи, подані позивачем до митного оформлення товарів, не містять, так як у всіх документах визначено два альтернативні морські порти, в один з яких товари фактично і були доставлені.

Що стосується наявності в системі ЄАІС інформації про вищу митну вартість подібних товарів, то суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Крім того на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Більше того, за митною декларацією №UA500420/2022/4322 від 13.09.2022(а.с.67-70, 103-106), яка взята за основу для визначення митної вартості товару №1 імпортованого позивачем, декларувалися «текстильні матеріали що складаються з шару пофарбованої тканини комбінованого переплетення та вибіленого поперечнов`язаного трикотажного полотна, без ворсу між якими прокладено суцільний шар спученого полімерного матеріалу, який видно у поперечному перерізі неозброним оком-дубльований матеріал», в той час як позивачем декларувалася «штучна шкіра - (синтетичні поліефірні волокна - 100% - поліуретан) забарвлена у різні кольори, в рулонах шириною 135 см, призначена для виготовлення галантерейних виробів». Товар по такій МД поставлявся з Туреччини на умовах СРТ Одеса (тобто продавець оплачує перевезення), на відміну від того, що позивачу поставлявся товар з Китайської Народної Республіки на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ (Польща).

За митною декларацією № UA209140/2022/88881 від 29.08.2022 (а.с.71-74, 95-98), яка взята за основу для визначення митної вартості товару №3 імпортованого позивачем, декларувалися «тканини з вмістом нетекстурованих ниток з поліефіру не менш як 85мас.%, пофарбовані», в той час як позивачем декларувалася «тканина підкладкова пофарбована, полотняного переплетення, виготовлена із синтетичних комплексних, нетекстурованих ниток поліефіру (100%)». Товар по такій МД поставлявся з Республіки Польща (вона ж зазначена, як країна виробник) на умовах DAP Чернівці, на відміну від того, що позивачу поставлявся товар з Китайської Народної Республіки (вона ж зазначена як країна- виробник) на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ (Польща). Крім того, метод визначення митної вартості за МД №UA209140/2022/88881 від 29.08.2022 6, тобто резервний.

За митною декларацією №UA205030/2022/26441 від 23.09.2022 (а.с.75-78, 99-102), яка взята за основу для визначення митної вартості товару №4 імпортованого позивачем, країною відправлення товару (застібки-блискавки) є Німеччина, а умови поставки СРТ Київ, на відміну від того, що позивачу поставлявся товар з Китайської Народної Республіки на умовах CFR Гдиня, CFR Гданськ (Польща). Крім того, метод визначення митної вартості за вказаною митною декларацією також резервний, а не основний.

Прирівнювання цін товарів різних виробників, різного матеріалу і призначення ні за яких умов не може вважатися обґрунтованим та підставним, як і ціни різних постачальників, з різних куточків світу, що мають різні умови поставки.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Натомість в оскаржуваному рішенні про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціну одних товарів до інших і жодним чином не обґрунтував своє рішення, хоча вищенаведені поставки відрізняються і за виробником товару, і за кількістю товару, і за країною походження/експорту, і за умовами поставки.

За наведеного спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості і похідного від нього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За усього наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6131,89 грн, сплачена відповідно до платіжного доручення 419 від 30.11.2022.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами частини сьомої цієї статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

А за правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В позовній заяві вказано клопотання про присудження судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу і долучено: копію договору про надання правової допомоги №94 від 08.11.2022, в якому визначена стала сума вартості юридичних послуг на рівні 6000 грн., копію рахунку-фактури №51 від 08.11.2022 року на цю ж суму і акту виконаних робіт від 09.11.2022, в якому наведений повний перелік наданих позивачу послуг, а також платіжне доручення №389 від 09.11.2022 на оплату послуг в сумі 6000 грн. (а.с.79-83).

Наданими документами в повній мірі підтверджується факт надання адвокатом правничої допомоги позивачу і їх вартість на суму 6000 грн.

Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належним чином, є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, а тому приходить до висновку що вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат, у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "Фірма"МІС" до Рівненської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204020/2022/000976 та рішення про коригування митної вартості товарів № UА204020/2022/000051/2 від 25.10.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці на користь Приватного підприємства "Фірма"МІС" судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6131,89 грн. та у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Приватне підприємство "Фірма"МІС" (пров. Робітничий, 5,м. Рівне,33009, ЄДРПОУ/РНОКПП 21099793)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 30 січня 2023 року

Суддя Н.В. Друзенко