Справа № 560/8424/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8424/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

30 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій областівід 06.11.2020 №18; зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції з 24.06.2003 по 19.09.2007 року та період проходження строкової військової служби в рядах Радянської армії з 17.10.1982 року по 13.11.1984 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вирішити питання переведення з 30 жовтня 2020 року на отримання пенсії державного службовця (по інвалідності) відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з урахуванням довідок про заробітну плату №11-19/5666-2020 та №11-19/5667-2020 від 12.10.2020 року, здійснивши перерахунок і виплату пенсії з 30 жовтня 2020 року з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідач зазначив, що права на переведення на бажану пенсію позивач не має, оскільки Законом України "Про державну службу " від 10.12.2015 року такий вид пенсії не передбачений. Зазначає, що періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких присвоювались персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на державній службі. У зв`язку з тим, що Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283, з 1 травня 2016 року втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229, відповідач вважає безпідставною вимогу про зарахування до стажу державної служби періоду військової служби позивача. Вважає, що відмова позивачу у задоволенні його заяви вчинена відповідно до вимог чинного законодавства.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з квітня 2016 року позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ-ї групи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

24.10.2017 року позивач звільнений з посади головного державного аудитора Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області відповідно до п. 1 ст. 35 КЗпП України та ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу».

На виконання постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22.11.2017 року у справі №676/6166/17 позивач у період з 26.10.2017 року по 30.09.2019 року отримував пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №889. У зв`язку з прийняттям постанови Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №676/6166/17, якою скасовано постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22.11.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року, позивача з 01.10.2019 року переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

30 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», додавши довідки про заробітну плату на посаді головного державного аудитора Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області станом на 01.10.2020 р., за №11-19/5666-2020 та №11-19/5667-2020 від 12.10.2020 року.

Рішенням Головного управління від 06.11.2020 року №18 позивачу відмовлено у переведенні на цей вид пенсії з огляду на те, що Законом України "Про державну службу" від 2015 року такий вид пенсії не передбачений. Позивачу також повідомлено, що його загальний та страховий стаж станом на 01.05.2016 року становить більше ніж 36 років, проте страховий стаж на посадах державної служби становить лише 5 років 4 місяці 19 днів. Відповідач зазначив, що період роботи з 24.06.2003 року по 19.09.2007 року в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції не підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки у цей час позивачу присвоєні спеціальні звання "Інспектор податкової служби ІІ-го рангу" та "Інспектор податкової служби І-го рангу". Також позивачу не зараховані до страхового стажу на посадах державної служби період проходження строкової військової служби в рядах Радянської армії з 17.10.1982 року по 13.11.1984 року.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є інвалідом ІІ групи, має відповідний стаж на посаді державної служби, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, тому має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Як свідчать матеріали справи, а саме з відомостей трудової книжки позивача серії №0792251 від 15.07.1978 року (запис №21) встановлено, що позивач 24.06.2003 року прийняв присягу державного службовця згідно з Законом України "Про державну службу", після чого йому було присвоєне спеціальне звання.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію. Отже, період роботи позивача в органах державної податкової служби з 24.06.2003 по 19.09.2007 року зараховується до стажу державної служби.

Що стосується зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем строкової військової служби у рядах Радянської армії з 17.10.1982 року по 13.11.1984 року, згідно з п.3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях. Також згідно з Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Отже, період проходження позивачем строкової військової служби з 17.10.1982 року по 13.11.1984 року зараховується до стажу державної служби.

Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи позивача в органах державної податкової служби з 24.06.2003 по 19.09.2007 року та період проходження строкової військової служби.

Відтак, оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно з ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Щодо аргументів відповідача, що законодавцем визначено правила, які підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положень Закону № 889-VIII, і норми, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік, стаж державного службовця і страховий стаж, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки Закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) (провадження № 11-555заі18), яке набрало законної сили і є зразковим рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.