Справа № 367/3757/21
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3757/21
Провадження №2-а/367/12/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону № 3 роти № 7 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Щербини Максима Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону № 3 роти № 7 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Щербини Максима Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

ОСОБА_2 вказує, що 10 травня 2021 року інспектором патрульної поліції батальйону №3 роти №7 полку №1 Управління патрульної поліції в м.Київ старшим лейтенантом поліції Щербиною Максимом Сергійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4188702, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з такого. Справа про адміністративне правопорушення розглянута однобічно, необ`єктивно, з обвинувальним ухилом, з численними процесуальними порушеннями та порушеннями норм матеріального права, без мети встановити дійсні обставини справи, без дослідження та оцінки доказів. Відповідно до винесеної постанови, позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. За змістом постанови, 10.05.2021 о 22:06:55 годині на вулиці Дегтярівській, 58 у м. Києві позивач керував автомобілем RENAULT DOKKER AA0832PO, належним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка має права керувати таким транспортним засобом, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Однак, на переконання позивача, обставини, викладені в постанові, відповідачем надумані та не відповідають дійсності.

Так, 10.05.2021, о 18:50 годині на вулиці Дегтярівській, 39 в м.Києві, позивач потрапив в ДТП. Відповідач - інспектор патрульної поліції батальйону №3 роти №7 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Київ старший лейтенант поліції Щербина Максим Сергійович прибув за викликом на місце зіткнення для оформлення ДТП, при чому з запізненням на кілька годин у зв`язку з великою завантаженістю на роботі, як він пояснив. Під час оформлення матеріалів ДТП позивач надав відповідачу, крім інших документів, посвідчення водія (водійські права), та позивачу разом із копією протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП без жодних пояснень зі своєї сторони, не надавши йому можливості висловитися, відповідач вручив позивачу постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст.126 КУпАП.

Позивач зазначає, що 10.05.2021 22:06:55 годині він не керував на вулиці Дегтярівській, 58 у м. Києві автомобілем RENAULT DOKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки в цей момент оформлялися матеріали ДТП, яка сталася 10.05.2021, о 18:50 годині на вулиці Дегтярівській, 39 з участю автомобіля RENAULT DOKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував саме о 18:50 годині 10.05.2021, а о 22:06:55 годині позивач взагалі не перебував і не міг перебувати за кермом. Зазначене підтверджується «Схемою місця ДТП», яка сталася 10.05.2021 о 18:50 в м.Київ по вул. Дегтярівська, 39 та протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААБ №192867 від 10.05.2021, який складено 10.05.2021 о 21:27 годині. При цьому, ОСОБА_4 вказує, що він громадянин Азербайджанської Республіки та на законних підставах тимчасово перебуває в Україні, має посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , видану органом, яка діяла до 01.09.2021. Автомобіль RENAULT DOKKER, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відноситься до типу загальний легковий універсал - В, категорії В. Право позивача на керування транспортним засобом категорії В підтверджується посвідченням водія, серія та номер НОМЕР_3 , виданим 12.06.2019 Реєстраційно-екзаменаційним відділом Головного державного управління дорожньої поліції МВС / Центр служби «АSAN» №3 Міністерства внутрішніх справ Азербайджанської Республіки, строк дії до 12.06.2029, категорія В - дозволена, записи в якому продубльовані літерами латинського алфавіту.

При обґрунтуванні позову посилається на Віденську конвенцію «Про дорожній рух», ЗУ «Про дорожній рух», Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993.

Вказує, що оскаржувана постанова не містить зазначення жодного доказу, на підставі якого відповідач зробив висновок про вину позивача у вчиненні вказаного ним адміністративного правопорушення. У п.7 постанови після слів: «До постанови додаються», - порожнє місце, що означає, що обставини, викладені у постанові, відповідачем надумані, а при розгляді справи про адміністративне порушення та винесенні постанови він жодних доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яке інкриміновано позивачу, у своєму розпорядженні не мав. Позивач зазначає, що його притягнуто до відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, хоча притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення: події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. До спірної постанови відповідачем не додано жодного доказу на підтвердження часу, та обставин вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Зазначає, що сама лише постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого проступку. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Позивач вказує, що він громадянин Азербайджанської Республіки, тимчасово перебуває в Україні, українською мовою не володіє, однак відповідач не надав йому можливість користуватися послугами перекладача під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення та виступити і надати пояснення рідною мовою, можливості користуватися послугами адвоката, та й провадження як такого не було. З огляду на наведене, дії посадової особи, яка безпідставно притягнула позивача до адміністративної відповідальності та порушила процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, визначену КУпАП, зокрема, позбавила права користуватися послугами перекладача та права надати пояснення рідною мовою, права на захист, розглянула справу не на місці вчинення адміністративного правопорушення, при цьому спотворила фактичні дані, внесла до постанови надумані відомості, - є незаконними, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4188702 від 10 травня 2021 року, зміст якої та процедура винесення суперечить вимогам КУпАП, винесена інспектором патрульної поліції батальйону №3 роти №7 полку №1Управління патрульної поліції в м. Київ старшим лейтенантом поліції Щербиною Максимом підлягає до скасування.

У зв`язку з чим, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4188702 від 10 травня 2021 року, винесену інспектором патрульної поліції батальйону №3 роти №7 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Київ старшим лейтенантом поліції Щербиною Максимом Сергійовичем; вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

21.07.2021 до суду надійшов відзив інспектора патрульної поліції батальйону № 3 роти № 7 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Щербини Максима Сергійовича на позовну заяву. В відзиві вказує, що під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди на вул. Дегтярівській у м. Києві, 10.05.2021 екіпажем Шевченківського району м. Києва Рубін-1001 (в складі; Бурдельною Е., ОСОБА_5 ) учасниками якої було два транспортні засоби: «Renault Dokker», номерний знак НОМЕР_1 та «Nissan Note», номерний знак НОМЕР_4 , якими здійснювали керування ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відповідно, було встановлено, що посвідчення водія ОСОБА_1 не відповідає вимогам національного законодавства України та Віденської конвенції, а тому керування позивачу транспортними засобами в Україні на підставі такого документу заборонено, відтак водій, не має право на керування ТЗ. Оскільки, в кожного водія транспортного засобу, відповідно до п. 2.1 ПДР повинно бути при собі: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс, то під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, кожен водій-учасник надає патрульному поліцейському зазначені документи для складення протоколу за ст. 124 КУпАП та складення схеми про ДТП. Водій (позивач), який є громадянином Азербайджану пред`явив для внесення усіх необхідних даних національне посвідчення водія серії НОМЕР_3 , копія якого міститься у додатках до позову. Однак, таке національне посвідчення водія - не уповноважує водія на здійснення керування транспортними засобами в Україні, адже останнє не відповідає вимогам Віденської конвенції про дорожній рух 1968 р., адже посвідчення водія громадянина ОСОБА_1 не відповідає додатку 6 Конвенції, а саме, в ньому невірно порядково зазначена нумерація даних. Під 4 (а) і 4 (b) згідно додатку 6 вимог повинно бути зазначено дату видачі національного посвідчення водія та строковість його дії. В посвідченні водія позивача такого не зазначено. Крім того, всі записи національного посвідчення водія, яке б уповноважувало на міжнародний рух у країнах-учасницях, здійснюються буквами латинського алфавіту, або ж транслітеруються ними. В посвідченні водія позивача такого не зазначено, а дані визначені тільки азербайджанською. Відтак, такий водій не має право на керування транспортним засобом в Україні, тому інспектори дійшли правомірного та законного рішення при винесенні оскаржуваного рішення на позивача, передбачуваного ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Тому, поліцейський, реалізуючи покладені на нього службові обов`язки, зокрема, щодо припинення порушень ПДР, за результатами вчиненого правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному слідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази та факт вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс згідно норм чинного законодавства постанову, передбачену 2 ст. 126 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Враховуючи, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснена відповідачем у відповідності до ст. 278 та ст. 279 КУпАП, який в даному випадку уповноважений розглядати вказану адміністративну справу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, постанову було винесено у присутності позивача, роз`яснено всі його права, згідно із ст. 268 КУпАП, якими останній не скористався, так як реалізація такого волевиявлення це право особи, відносно якої розглядається адміністративна справа, та інспектор не має право вимагати від особи надання будь-яких пояснень в письмовій формі. І з долученого відеозапису вбачається, що водій-позивач ніяким чином не бажав реалізувати свої права щодо адвоката чи перекладача, як це зазначено у позові. Разом з тим, подавши позов, позивач, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Підсумовуючи вищевикладене, відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, у межах повноважень інспектора, із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Стосовно спростування тези у позові про керування ТЗ, то водій здійснював керування «Renault Dokker», номерний знак НОМЕР_1 , адже він є учасником та винуватцем у ДТП, що підтверджується складеним та підписаним ОСОБА_7 протоколом передбаченого ст. 124 КУпАП, копія якого міститься у додатках до позову, а саме протокол серії ААБ № 192867 від 10.05.2021. Факт керування позивачем транспортним засобом «Renault Dokker», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується також довідкою про ДТП, колія якої також додається до матеріалів відзиву. А тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Тому відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві вказує, що в разі його неявки до суду, слухати справу у його відсутність.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що визначено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4188702, 10.05.2021 о 22:06:55 в м. Київ вул. Дегтярівська, 58, громадянин ОСОБА_8 , керував автомобілем, не маючи права керувати транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 287 КУпАП право на оскарження постанови має особа, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ч. 2 статтею 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 30 Постанови Кабінету міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25 квітня 1974 року ратифіковано Конвенцію про дорожній рух від 1968 року.

Частиною 2 ст. 41 Конвенції про дорожній рух встановлено, що договірні сторони будуть визнавати будь-яке національне водійське посвідчення, складене їх національною мовою або на одній з їх мов або, якщо воно не складене на такій мові, супроводжуване завіреним перекладом; будь-яке національне водійське посвідчення, що відповідає приписам додатку 6 Конвенції, будь-яке міжнародне водійське посвідчення, що відповідає приписам додатку 7 Конвенції, дійсними на своїй території для керування автомобілем, що відповідає категорії чи категоріям транспортних засобів, на керування якими видане посвідчення, за умови, що вказане посвідчення є дійсним та що воно видане іншою договірною стороною чи одним з її територіальних підрозділів або об`єднанням, уповноваженим на це цієї договірної сторони чи одним з її територіальних підрозділів.

Республіка Азербайджан є договірною стороною Віденської Конвенції про дорожній рух 1968 року.

Як вбачається з ст. 43 Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, положення якої вступили в силу з 29 березня 2011 року, кожен водій зобов`язаний при собі мати посвідчення водія, при чому держави-учасниці конвенції домовились, що будуть визнавати будь-яке національне посвідчення водія, яке відповідає вимогам додатку № 6 даної Конвенції. Відповідно до пункту 6 даного додатку всі записи, наявні в даному посвідченні мають бути зазначеними літерами латинського алфавіту. У випадку використання інших літер дані записи повинні бути піддані транслітерації літерами латинського алфавіту.

На а.с. 21-23 мається копія посвідчення водія, яке позивач ідентифікує як належне йому, але всі записи у даному документі зроблені національною мовою країни, що його видала, відсутнє дублювання латинськими літерами. При цьому, позивач додає до матеріалів справи завірений переклад посвідчення водія, однак, такий переклад зроблено 22.05.2021, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі винесена 10.05.2021. Із долученого до відзиву відео вбачається, що під час розгляду справи позивач не заявляв вимогу поліцейському надати йому перекладача, або залучити захисника, під час розгляду справи розмовляв вільно російською та заперечував щодо винесення постанови. Крім того, позивач в поданій позовній заяві сам вказує, що керує транспортним засобом в Україні, маючи посвідчення водія Республіки Азербайджан.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, оскільки відповідачем доведено факт порушення ПДР, а саме не відповідність посвідчення водія ОСОБА_1 міжнародним нормам, отже оскаржувана позивачем постанова не підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону № 3 роти № 7 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Щербини Максима Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону № 3 роти № 7 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Щербини Максима Сергійовича, Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук