Справа № 260/6674/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/6674/21 пров. № А/857/15065/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зупинення видаткових операцій платника податків за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року (суддя першої інстанції Калинич Я.М., м. Ужгород, повний текст складено 10.10.2022)

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області (далі ГУ ДПС у Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Закарпатський облавтодор») про зупинення видаткових операцій на рахунках ДП «Закарпатський облавтодор» та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема, зупинити видаткові операції на рахунках Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, що знаходяться в банках (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу) та зобов`язання виконати законні вимоги податкового керуючого.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача обліковується податковий борг у розмірі 44379949,52 грн по платежу 14010100 «Податок на додану вартість». Контролюючим органом було направлено податкову вимогу №207-25 від 04.02.2015 на суму податкового боргу у розмірі 1647560,95 грн по платежу 14010100 «Податок на додану вартість» та прийнято рішення №16/25 від 04.02.2015 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) ДП «Закарпатський облавтодор». У зв`язку зі збільшенням податкового боргу контролюючим органом направлено запит №11722/6/07-16-13-02-14 від 10.09.2021 про надання переліку ліквідного майна, що може бути описане у податкову заставу (погодженого із органом уповноваженим майном) протягом 30 днів після вручення запиту. Відповідач відповідь на цю вимогу не надав. 25.10.2021 податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №7/13-02. Оскільки платник податків проігнорував законну вимогу податкового керуючого надати інформацію щодо наявності/відсутності ліквідного майна ДП «Закарпатський облавтодор», контролюючий орган відповідно звернувся до суду із позовом про зупинення видаткових операцій платника податків та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року позовні вимоги було задоволено частково. Зупинено видаткові операції на рахунках дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що накладення арешту на кошти на рахунках платника є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках. Тому зупинити видаткові операції з підстав, передбачених податковим кодексом України, можно не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків. Суд першої інстанції не врахувавав цього і, відмовивши в позові про накладення арешту, безпідставно зупинив видаткові операції, що є також нелогічним. Також податковий орган не конкретизував, в яких саме банках, на яких рахунках і в межах якої суми необхідно зупинити видаткові операції, а також не зазначено період. Крім того, апелянт зазначив, що ним було надано відповідь контролюючому органу про неможливість надання переліку майна без відповідного погодження, оскільки він не наділений правом розпорядження майном на свій розсуд, тобто фактично не подав документів, необхідних для такого опису. Податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу без вказівки на те, у чому полягало перешкоджання та яким діям податкового керуючого з боку платника податків, які саме документи не були надані та яким чином відповідач висловив свою відмову надати документи податковому керуючому чи відмовився допустити його до складання опису. Отже, відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду та безпідставність доводів апелянта.

У судове засідання представник апелянта не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи шляхом надіслання судової повістки до його Електронного кабінету, судова повістка доставлена до Електронного кабінету позивача 09.01.2023 о 13:44 год, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ДП «Закарпатський облавтодор» внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Собранецька, буд. 39 та перебуває на обліку у ДПІ у місті Ужгороді з 07.12.2000 як платник податків.

У зв`язку із наявністю податкового боргу, існування якого сторонами не оспорюється, контролюючим органом направлено боржнику податкову вимогу №207-25 від 04.02.2015 на суму податкового боргу у розмірі 1647560,95 грн. по платежу 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» рекомендованим листом із повідомленням, яка була вручена 09.02.2015.

Рішенням про опис майна у податкову заставу №16/25 від 04 лютого 2015 року вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ДП «Закарпатський облавтодор», а у разі, якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому.

Вказане рішення разом з податковою вимогою було надіслане відповідачу супровідним листом №988/10/07-01-25 від 04.02.2015 та вручене 09.02.2015.

Контролюючим органом проведено опис рухомого майна (транспортних засобів) на суму 4162,87 тис. грн.

Наказом ГУ ДПС у Закарпатській області від 26.01.2021 №127 начальника відділу по роботі з податковим боргом у місті Ужгороді ОСОБА_1 призначено податковим керуючим Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор».

Станом на 23.10.2021 за відповідачем обліковувався податковий борг в сумі 44379949,52 грн, а саме з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), що підтверджено довідкою позивача про стан податкового боргу ДП «Закарпатський облавтодор».

Абзацом 5 пункту 89.2 статті 89 ПК України передбачено, що у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

У зв`язку з тим, що сума податкового боргу значно зросла, оскільки податковий борг станом на дату формування податкової вимоги - становив 1647560,95 грн, а станом на 10.09.2021 складав 43962673,31 грн по податку на додану вартість та єдиному внеску у розмірі 74862,62 грн, і податковий борг, термін сплати якого не настав (розстрочений згідно з ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі №807/1495/17) станом на 10.09.2021 складав 1533866,95 грн, необхідним стало проведення додаткових заходів щодо опису майна платника податків, зокрема на суму зростання податкового боргу.

ГУ ДПС у Закарпатській області на адресу відповідача направлено вимогу №11722/6/07-16-13-02-14 від 10.09.2021 щодо надання переліку ліквідного майна, що може бути описане у податкову заставу (погодженого із органом уповноваженим майном), балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, включаючи розстрочені (відстрочені) суми податкового боргу протягом 30 календарних днів після дати вручення даного листа. Вказаний запит було вручено головному бухгалтеру відповідача 14.09.2021.

Відповідь на виказаний запит відповідачем надано не було.

Враховуючи викладене, 25 жовтня 2021 року податковим керуючим було складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №7/13-02, в якому зазначено, що ДП «Закарпатський облавтодор» за наявності законодавчих підстав, на вимогу податкового керуючого не надав документів, необхідних для опису майна у податкову заставу (а.с. 32).

Згідно з підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 191 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Приписами пункту 59.5 статті 59 ПК України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За нормами пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Положеннями пункту 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Із метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункти 88.1-88.2. статті 88 ПК України).

Підстави виникнення права податкової застави визначені статтею 89 ПК України. Зокрема, підпунктом 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно (пункт 89.2 статті 89 ПК України).

Відповідно до пункту 91.3 статті 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (абзац 1 пункту 89.4 статті 89 ПК України).

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна (абзаци 2, 3 пункту 89.4 статті 89 ПК України).

Отже, вказаною нормою прямо передбачено алгоритм дій контролюючого органу в разі не подання платником податків документів, необхідних для опису майна у податкову заставу.

Оскільки факт існування у відповідача податкового боргу, який збільшувався, та неподання на вимогу контролюючого органу відомостей, необхідних для опису майна у податкову заставу, є доведенми і не оспорюються відповідачем, є підстави для зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Враховуючи викладене, є підстави для задоволення позову.

Доводи апелянта про недоліки при складанні акту відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, суд відхиляє, адже такі не впливають на доведеність факту неподання платником на вимогу контролюючого органу необхідних відомостей.

Також апеляційний суд зазначає, що спосіб зупинення видаткових операцій визначається чинним законодавством і реалізується на стадії виконання рішення.

При цьому, рішення суду в частині відмови в позові сторонами не оскаржується, а тому апеляційний суд в силу вимог ст.308 КАС України не переглядає справу в цій частині.

Щодо строків зупинення видаткових операцій, апеляційний суд зазначає, що відповідно до абзацу 3 пункту 89.4 статті 89 ПК України зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Отже, законодавчо чітко визначено термін дії зупинення видаткових операцій і незазначення такого в судовому рішенні не є підставою для його скасування. На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
О. М. Гінда
Повне судове рішення складено 30.01.2023.