Справа № 160/19798/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- включити до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.02.1997 по 26.08.2003 в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», з 14.04.2006 по 04.10.2007 в ЗАТ «Нікопольський завод нержавіючих труб», з 01.02.2008 по 03.11.2008 в ТОВ «Промислове підприємство «Металургспецремонт», з 08.11.2011 по 23.05.2012 в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», з 22.10.2020 року по 28.10.2022 в AT «Нікопольський завод феросплавів», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоди роботи з 20.06.1983 по 05.10.1985 на, мовою оригіналу, «Сеймчанском автотранспортном предприятии Среднеканского района Магаданськой области», з 25.01.1988 по 10.04.1988 на, мовою оригіналу, «Сеймчанской геологоразведочной зкспедиции Среднеканского района Магаданской области», з 22.04.1988 по 10.10.1988 на, мовою оригіналу, «Мясомолпищекомбинате «Среднеканский» Среднеканского района Магаданской области», з 13.02.1989 по 19.10.1990 на, мовою оригіналу, «Совхоз «Рассохинский» Среднеканского района Магаданской области» та проходження військової служби в місцевостях Крайньої Півночі з 23.10.1985 по 28.11.1987 року в кратному розмірі з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців стажу для призначення пенсії;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 17.02.1997 по 26.08.2003 в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», з 14.04.2006 по 04.10.2007 в ЗАТ «Нікопольський завод нержавіючих труб», з 01.02.2008 по 03.11.2008 в ТОВ «Промислове підприємство «Металургспецремонт», з 08.11.2011 по 23.05.2012 в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», з 22.10.2020 року по 28.10.2022 в AT «Нікопольський завод феросплавів» та з врахуванням до загального трудового стажу періодів роботи в місцевостях Крайньої Півночі в кратному розмірі з розрахунком один рік роботи за один рік шість місяців стажу;
-стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992, 40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на належний розмір пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувати у позивача, у 10-денний термін з дня отримання даної ухвали, належним чином засвідчену копію заяви про призначення пенсії від 28.10.2022.
Копію вказаної ухвали відповідачу доставлено 30.12.2022 до електронного кабінету відповідача у системі Електронний суд.
Крім того, копію ухвали та позовної заяви представник відповідача отримав нарочно 11.01.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач не скористався правом на надання відзиву.
У відповідності до ч.6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач 28.10.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням пенсійного органу № 06 від 03.11.2022 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено.

У рішенні зазначено, що вік заявника 55 років.

Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини першої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 24 роки.

Страховий стаж особи становить 26 років 9 місяців 26 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди.

Додатковий коментар:

Довідки від 07.04.2021 № К-40, К-42, К-45, К-47 про заробітну плату видані Архівним відділом Магаданської області не взято до уваги, оскільки згідно частини 3 статті 44 Закону України Закону М 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також: в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Враховуючи вищезазначене, довідки від 07.04.2021 № К-40, К-42, К-45, К- 47 підлягають перевірці відповідності стажу роботи та сум заробітної плати, первинним документам.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами та доповненнями) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в країні введено воєнний стан.

З огляду на зазначене, до набрання чинності закону щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою - агресором, листування з Російською Федерацією припинено.

Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 визначений пунктом 2 частини першої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не менше 10 років на зазначених роботах,

Пільговий стаж особи відсутній.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Так, ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788XII (далі Закон № 1788XII) визначено, що цим Законом призначаються трудові пенсії, зокрема пенсії за віком.

Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Також п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1, 2 № 383 від 18.11.2005 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За правилами частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як вже встановлено судом, підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу слугувала відсутність необхідного пільгового стажу, зокрема, відповідно до рішення пенсійного органу пільговий стаж у позивача відсутній.

Так, відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 , останній у спірні періоди працював:

- 17.02.1997 прийнято в цех з ремонту металургійного устаткування слюсарем-ремонтником 4 розряду ПАТ «Нікопольський завод феросплавів»;

- 08.01.1998 цех з ремонту металургійного устаткування реорганізовано в цех з ремонту металургійного устаткування № 1;

- 26.08.2003 звільнено на підставі ст. 38 КЗПП України (за власним бажанням);

- 14.04.2006 прийнято в трубоволочильний цех стропальником 3 розряду до ЗАТ «Нікопольський завод нержавіючих труб»

- 01.08.2007 переведено до дільниці готової продукції стропальником 3 розряду;

- 04.10.2007 звільнено з заводу на підставі ст. 38 КЗПП України (за власним бажанням);

- 01.02.2008 прийнято слюсарем-ремонтником 4-го розряду до ТОВ «ПП «Металургспецремонт»;

- 03.11.2008 звільнено за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗПП України;

- 08.11.2011 прийнято до трубопрокатного цеху стропальником 3 розряду до ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб»;

- 23.05.2012 звільнено на підставі ст. 38 КЗПП України (за власним бажанням);

- 22.10.2022 прийнято до цеху з ремонту металургійного устаткування 1 слюсарем-ремонтником 4 розряду до АТ «Нікопольський завод феросплавів»;

- 25.08.2021 переведено слюсарем-ремонтником 5 розряду до цеху з ремонту металургійного устаткування 1.

Трудова книжка позивача містить відомості про періоди роботи позивача, місце роботи, печатку роботодавця, підписи уповноважених осіб, номери наказів, та вказані записи не викликають сумніву.

У постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках:

за відсутності трудової книжки як такої або

необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Відтак суд наголошує на тому, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці.

Згідно змісту рішення пенсійним органом зазначено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

А також зазначено, до документів не долучено наказ про затвердження результатів атестації робочих місць робітників заводу.

Щодо проведення атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Пунктом 1, абзацом 1, 2 пункту 4, пунктами 8-10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У періоди роботи позивача, які він просить зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, діяли:

- Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;

- Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;

- Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Судом встановлено, що вказаними Списками № 1 передбачено професії слюсаря-ремонтника (пункти 2 розділів ІІІ вказаних Постанов - Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сумішей та ремонт металургійних печей), стропальника (пункти 4 розділів ІІІ Виробництво труб: трубопрокатне, трубозварювальне, електротрубозварювальне, трубоволочильне, труболиварне, фітингове, балонне, термічне та оцинковувальне; підготовка та вирубування металу), які відповідно надають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731.

У пункті 3, підпунктах 4.2-4.6 пункту 4, пункті 10 вказаного Порядку зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку;

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось;

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Разом з цим, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, непроведення атестації робочого місця не є підставою для незарахування періоду роботи до пільгового стажу оскільки, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Також до позовної заяви позивачем долучено довідки про підтвердження наявного трудового стажу виданих АТ «Нікопольський завод феросплавів» № 405 від 25.09.2018 та №194 від 05.05.2022, якими підтверджено періоди роботи позивача з 17.02.1997 по 26.08.2003 (результати атестації: наказ №462 від 23.11.1994, наказ № 105 від 25.11.1999) та з 02.01.1998 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 26.08.2003 (результати атестації: наказ № 105 від 25.11.1999).

Крім того, довідками зазначено, що посада позивача - слюсаря-ремонтника цеху з ремонту металургійного устаткування ремонтної служби, зайнятим ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, передбачено Списками № 1, затвердженим Постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 та № 36 від 16.01.2003, які діяли на той час.

Вказаний період роботи також підтверджується довідкою № 198 від 05.05.2022 виданою АТ «Нікопольський завод феросплавів».

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, підтверджують характер роботи позивача у спірні періоди, а також вказані посади віднесено до професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачених Списком № 1, що надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі №127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Щодо вимог про зарахування до загального страхового стажу періодів роботи в місцевостях Крайньої Півночі в кратному розмірі з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців стажу суд зазначає наступне.

Пунктом 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (зі змінами внесеними постановою Ради Міністрів СРСР від 3 січня 1983 року № 12), Магаданську область віднесено до районів Крайньої Півночі.

Пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про упорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 визначено, що працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Стаття 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 №1908-VІІ. Скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення трудових договорів на строк в три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Абзацем 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28. Пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.09.1967 надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Крім того, Верховний суд у постанові від 08.07.2021 у справі № 459/2778/16-а зазначив, що у пункті 2 Розділу Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28, зазначено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Про це також зазначав Верховний Суд й у постанові від 22.02.2021 у справі №266/258/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За встановлених фактичних обставин цієї справи факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі на підставі укладених ним трудових договорів підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками та довідками, виданими за його місцем роботи, у яких містяться відомості, зокрема, про періоди його роботи у цих районах і про передбачені законом пільги.

Так, Верховний суд, надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи позивача у районах Крайньої Півночі, відзначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність (постанова від 08.07.2021 у справі № 459/2778/16-а).

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а.

Таким чином, для обчислення страхового стажу передбачена можливість надавати вказані документи за вибором особи.

Судом встановлено, що, відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 , останній у спірні періоди працював:

- 20.06.1983 прийнято учнем автослюсаря на «Сеймчанском автотранспортном предприятии» (Магаданське транспортне управління);

- 01.03.1984 присвоєно 1-й розряд автослюсаря;

- 05.10.1985 звільнено за ст. 29 КЗПП РРФСР (у зв`язку з призовом до Радянської армії);

- 23.10.1985 28.11.1987 проходив військову службу у лавах Радянської армії;

- 25.01.1988 прйнято в бурильну партію учнем помічника бурильника на «Сеймчанськой геологоразведовательной экспедиии Среднеканского района Магаданской области»;

- 25.02.1988 переведено там же помічником машиніста бурильної установки 2-го розряду;

- 10.04.1988 звільнено по п. 5 ст. 29 КЗПП РРФСР у зв`язку з переводом до «Среднеканского райпищекомбинат» за угодою керівників;

- 22.04.1988 прийнято учнем наладчика обладнання до «Мясомолпищекомбинат «Среднеканский»;

- 01.07.1988 переведено бондарем-укупорщиком 2-го розряду;

- 10.10.1988 звільнено за ст. 31 КЗПП РРФСР (за власним бажанням);

-13.02.1989 прийнято робочим з будування 2-го розряду до «Совхоз «Рассохинский» Среднеканского района Магаданской области;

- 19.10.1990 звільнено за ст. 31 КЗПП РРФСР (за власним бажанням у зв`язку з виїздом до центральних районів країни).

Трудова книжка позивача містить відомості про періоди роботи позивача, місце роботи, печатку роботодавця, підписи уповноважених осіб, номери наказів.

Суд зазначає, що робота позивача у спірні періоди в районах Крайньої Півночі підтверджується записами трудової книжки, крім того, позивачем до матеріалів справи долучено архівні довідки архівного відділу адміністрації Середньоканського міського округу, зокрема:

- архівні довідки від 07.04.2021 № К-43, № К-44, довідка про заробітну плату № К-45 (підтверджує період роботи з 20.06.1983 по 05.10.1985 на «Сеймчанском автотранспортном предприятии» (Магаданське транспортне управління);

- архівна довідка від 07.04.2021 № К-41, довідка про заробітну плату № К-42 (підтверджує період роботи з 25.01.1988 по 10.04.1988 на «Сеймчанськой геологоразведовательной экспедиии Среднеканского района Магаданской области»);

- архівна довідка від 07.04.2021 № К-46, довідка про заробітну плату № К-47 (підтверджує період роботи з 22.04.1988 10.10.1988 на «Мясомолпищекомбинат «Среднеканский»);

- архівна довідка від 07.04.2021 № К-39, довідка про заробітну плату № К-40 (підтверджує період роботи з 13.02.1989 по 19.10.1990 «Совхоз «Рассохинский» Среднеканского района Магаданской области).

Вказаними довідками також зазначено, що дані підприємства знаходяться на території Середньоканського району Магаданської області, яка, відповідно до постанови Ради Міністрів РССР від11.10.1967 № 1029, відноситься до району Крайньої Півночі.

З огляду на викладене факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками та довідками про заробітну плату, а тому наявні правові підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі у пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік і шість місяців.

Щодо зарахування періоду перебування на військовій службі в районах Крайньої Півночі до страхового стажу в кратному розмірі з розрахунку один рік за один рік та шість місяців суд виходить наступного.

Відповідно до п.п. «в» абз. 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Питання зарахування періоду проходження військової служби до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб".

Згідно з цим порядком до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац 9 пункту 1 Постанови № 393).

Частиною 1 статті 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 року «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей, здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590, Указами Президії Верховної Ради СРСР від 1 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28.

Пунктом 6 Постанови №590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року №986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено «Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей», відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії». Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

Разом з цим, відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 25 березня 1968 року №181 «Про зарахування солдатам, матросам, сержантам, старшинам і військовим будівельникам, звільненим в запас, часу дійсної строкової військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в стаж роботи, що надає право на отримання пільг, встановлених за роботу в цих районах і місцевостях» встановлено, що солдатам, матросам, сержантам, старшинам і військовим будівельникам, звільненим, починаючи з 1968 року, з військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, час їхньої дійсної строкової військової служби (служби у військово-будівельних загонах) в цих районах і місцевостях зараховується в стаж роботи, що надає право на отримання пільг, передбачених Указами Президії Верховної Ради РССР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року, якщо вони не пізніше трьох місяців після звільнення з військової служби були прийняті на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, наявні дві умови для пільгового обчислення періоду строкової військової служби:

- проходження строкової військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі;

- прийняття після служби на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі протягом трьох місяців.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.04.2022 у справі № 300/756/19.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 , позивач 23.10.1985 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 на дійсну військову службу та 26.10.1985 зарахований як військовослужбовець у списки особового складу військової частини № НОМЕР_3 та в подальшому переведений до військової частини № НОМЕР_4 .

Згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_4 від 28.11.1987 № 261, позивач виключений зі списків особового складу даної військової частини в запас. У подальшому 25.01.1988 позивача прийнято на роботу в бурильну партію учнем помічника бурильника на «Сеймчанськой геологоразведовательной экспедиии Среднеканского района Магаданской области».

Тобто, позивач, після проходження військової служби влаштувався на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, протягом трьох місяців після звільнення з військової служби, після 28.11.1987, а тому вказаний період проходження військової служби підлягає пільговому зарахуванню із розрахунку один рік за один рік і шість місяців до страхового стажу позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене вище, належним способом захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.02.1997 по 26.08.2003 в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», з 14.04.2006 по 04.10.2007 в ЗАТ «Нікопольський завод нержавіючих труб», з 01.02.2008 по 03.11.2008 в ТОВ «Промислове підприємство «Металургспецремонт», з 08.11.2011 по 23.05.2012 в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», з 22.10.2020 року по 28.10.2022 (дату звернення із заявою про призначення пенсії) в AT «Нікопольський завод феросплавів», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зарахувати до загального трудового стажу періоди роботи з 20.06.1983 по 05.10.1985 на «Сеймчанском автотранспортном предприятии Среднеканского района Магаданськой области», з 25.01.1988 по 10.04.1988 на «Сеймчанской геологоразведочной зкспедиции Среднеканского района Магаданской области», з 22.04.1988 по 10.10.1988 на «Мясомолпищекомбинате «Среднеканский» Среднеканского района Магаданской области», з 13.02.1989 по 19.10.1990 на «Совхоз «Рассохинский» Среднеканского района Магаданской области» та проходження військової служби в місцевостях Крайньої Півночі з 23.10.1985 по 28.11.1987 із розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

Крім того, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 06 від 03.11.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 26, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) періоди роботи з 17.02.1997 по 26.08.2003 в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», з 14.04.2006 по 04.10.2007 в ЗАТ «Нікопольський завод нержавіючих труб», з 01.02.2008 по 03.11.2008 в ТОВ «Промислове підприємство «Металургспецремонт», з 08.11.2011 по 23.05.2012 в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», з 22.10.2020 року по 28.10.2022 (дату звернення із заявою про призначення пенсії) в AT «Нікопольський завод феросплавів», що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.06.1983 по 05.10.1985 на «Сеймчанском автотранспортном предприятии Среднеканского района Магаданськой области», з 25.01.1988 по 10.04.1988 на «Сеймчанской геологоразведочной зкспедиции Среднеканского района Магаданской области», з 22.04.1988 по 10.10.1988 на «Мясомолпищекомбинате «Среднеканский» Среднеканского района Магаданской области», з 13.02.1989 по 19.10.1990 на «Совхоз «Рассохинский» Среднеканского района Магаданской области» та проходження військової служби в місцевостях Крайньої Півночі з 23.10.1985 по 28.11.1987, із розрахунку один рік за один рік і шість місяців страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 30 січня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна