Справа № 500/7666/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року

м. Київ

справа №500/7666/21

адміністративне провадження № К/990/21753/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Загороднюка А. Г., Мартинюк Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022 (колегія суддів у складі: Улицького В. З., Кузьмича С. М., Матковської З. М.),

УСТАНОВИВ:

Обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

У листопаді 2021 року Приватне акціонерне товариство «Агро-Продукт» звернулося до суду з позовом до Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням нової редакції позовної заяви та заяви про зміну (доповнення) підстав позову просив:

- визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 ВП № 59060079 про стягнення виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню;

- визнати дії старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 67044325 неправомірними;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) від 05.10.2021 ВП № 67044325 про відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 позов задоволено частково: визнано дії старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 67044325 протиправними; визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.10.2021 ВП № 67044325 про відкриття виконавчого провадження. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 28.01.2022 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2022 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 3405,00 грн.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 повернуто скаржнику, оскільки особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

08.06.2022 Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно подано апеляційну скаргу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022, тобто після закінчення встановленого процесуальним законом строку на її подання.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 витребувано з Тернопільського окружного адміністративного суду справу № 500/7666/21.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків, встановлених частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 суд зазначив, що особою, яка подала апеляційну скаргу, заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні було оголошено воєнний стан. Водночас суд зазначив, що скаржник не забезпечує заходів правового режиму воєнного стану в Україні, а отже покликання на згадані вище акти не дають підстав для задоволення його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Оскільки вказані підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши термін для усунення недоліку шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідач звертає увагу на те, що на момент подання апеляційної скарги на рахунку апелянта не було достатньо коштів для сплати судового збору, проте ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернуто.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 500/7666/21.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд керувався пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, та указав, що залишаючи без руху апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 500/7666/21, суд зазначав, що особою, яка подала апеляційну скаргу, заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що у зв`язку з введенням воєнного стану в України у апелянта не було достатньо коштів для сплати судового збору. Однак, суд звернув увагу апелянта на те, що скаржник не забезпечує заходів правового режиму воєнного стану в Україні, а отже наведені обставини пропуску строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність причин пропуску такого строку. Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору. Апеляційний суд, залишаючи без руху первинну апеляційну скаргу, указав на спосіб усунення її недоліку шляхом надання документу про сплату судового збору, що не було виконано у встановлений судом строк.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що скаржник, який діє як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, не може і не повинен отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022, Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить її скасувати та справу направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

На обґрунтування касаційної скарги зазначає, що первинна апеляційна скарга була подана у межах визначеного строку, проте 06.04.2022 суд апеляційної інстанції повернув її. У подальшому Відділ повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою. Однак, скаржник звертає увагу на те, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 в Україні було оголошено воєнний стан з 24.02.2022 на 30 діб, який було продовжено з 25.04.2022 на 30 діб, а з 25.05.2022 воєнний стан в Україні було продовжено на 90 діб.

Скаржник звертає увагу на те, що для підготовки апеляційної скарги працівники відділу правового забезпечення Департаменту державної виконавчої служби звертаються до профільних самостійних структурних підрозділів Міністерства юстиції України для отримання документів, що необхідні для формування правової позиції у справі та визначення доцільності оскарження рішення суду першої інстанції. Крім того, зазначає, що суд не врахував, що у зв`язку із тимчасовим переходом Міністерством юстиції України до виконання роботи у віддаленому доступі та з незмінним навантаженням на відділ правового забезпечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відсутністю достатньої кількості кадрів, підготовка та подання до суду апеляційної скарги, а також документів, які підтверджують позицію Міністерства юстиції України, у встановлений строк не можливо.

Отже, скаржник вважає, що запровадження воєнного стану в Україні є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, у тому числі для подання апеляційної скарги на рішення суду.

Позиція інших учасників справи

Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення.

Рух касаційної скарги

15.08.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Мартинюк Н. М., Загороднюка А. Г. для розгляду судової справи № 500/7666/21.

Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 30.01.2023 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

Позиція Верховного Суду

Джерела права та акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України колегія суддів зазначає таке.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на апеляційне оскарження закріплено також у статті 293 КАС України і реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У пункті 4 частини першої статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Такий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 420/5137/18, від 22.12.2022 у справі № 380/19423/21.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (при цьому поважність причин повинен доводити скаржник).

Отже, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, достеменно розумів про допущення ним порушення норм процесуального права.

При цьому право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом. Разом з тим, повторно відповідач звернувся із апеляційною скаргою поза межами встановленого строку.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.06.2018 у справі № 822/276/17, від 30.09.2021 у справі № 826/16458/18, від 23.12.2022 у справі № 380/17601/21.

Вказані відповідачем обставини були оцінені судом апеляційної інстанції як неповажні, оскільки, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Верховний Суд звертає увагу на те, що сама по собі сплата суб`єктом владних повноважень судового збору після спливу встановленого КАС України та наданого судом строку не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Право відповідача на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Такий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.12.2022 у справі № 380/17601/21.

У цій справі повернення первісної апеляційної скарги відбулося саме внаслідок несплати відповідачем судового збору, тобто обставин, які залежали виключно від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та не були пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, залишаючи без руху апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022, суд апеляційної інстанції зазначав, що особою, яка подала апеляційну скаргу, заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що у зв`язку з введенням воєнного стану в України у апелянта не було достатньо коштів для сплати судового збору. Однак, суд звернув увагу апелянта на те, що скаржник не забезпечує заходів правового режиму воєнного стану в Україні, а отже наведені обставини пропуску строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність причин пропуску такого строку.

У касаційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення посилається на надмірне навантаження працівників відділу правового забезпечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відсутність достатньої кількості кадрів у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні.

З цього приводу Верховний Суд звертає увагу на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який триває і наразі. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Такий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.09.2022 у справі № 560/403/22, від 22.12.2022 у справі № 380/19423/21, від 22.12.2022 у справі № 640/21194/21.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою, Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не наведено.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі, передбачених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування ухвали суду апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко Н.М. Мартинюк А.Г. Загороднюк