Справа № 120/10373/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням суду від 16.01.2023 вказаний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43, 51 та 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з грошового забезпечення, зазначеного в оновленій довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 25.10.2022 № 5020 про розмір грошового забезпечення, із урахуванням відомостей про розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.12.2019 перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 25.10.2022 № 5020, з урахуванням при її обчисленні відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"" та від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

23.01.2023 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 120/10373/22. Заява мотивована тим, що під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у справі, а саме щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового судового рішення за заявою представника позивача, суд керується такими мотивами.

Як видно зі змісту позовної заяви, за наслідками вирішення спору позивач просив покласти усі понесені ним судові витрати на відповідача, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Водночас у відзиві на позовну заяву відповідач заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача відповідних судових витрат, посилаючись на їх не підтвердження належними й допустимими документами, а також завищення їх розміру.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2023 позов ОСОБА_1 задоволено, але при цьому не вирішено питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу адвоката, хоча такі витрати мали місце та підтверджувалися документально.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В силу вимог ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону:

договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 (далі Клієнт) та адвокатом Браславцем Я.Ю. (далі Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги № 09/22-а/1 від 20.09.2022 (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 цього Договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе виконання обов`язків з надання правової допомоги, в частині консультування, підготовки необхідних документів та представництва інтересів Клієнта щодо перерахунку пенсії Клієнта на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

У відповідності до приписів пункту 2.1 Договору Адвокат на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги:

а) представляти інтереси на підприємствах, установах та організаціях незалежно від підпорядкування та форм власності, у правоохоронних органах, в архівних установах, у центрах надання адміністративних послуг, у нотаріальних конторах, органах державної податкової служби, в органах державної статистики України, Пенсійному фонді України та його регіональних відділеннях, у банківських установах, з правом узгодження та вирішення всіх питань, відкриттям банківських рахунків, подання та підпису необхідних документів, заяв, скарг, клопотань, отримання виписаних або оформлених документів, рішень, дозволів, актів, повторних документів та дублікатів документів, довідок тощо.

б) захищати права і свободи, представляти його інтереси в усіх судах України.

Відповідно до п. 2.3. Договору для виконання обов`язків, передбачених п. 2.1, Адвокату надається право: отримувати та надавати від імені Клієнта документи, в тому числі заяви, довідки, сертифікати, будь-які свідоцтва, витяги, виписки, а також ліцензії, патенти, рішення, дозволи та будь-які інші документи та документацію, повторні документи, дублікати документів, подавати документи, в тому числі платіжні та інші документи до банківських установ, подавати, отримувати, підписувати заяви та інші необхідні для цього документи, отримання витягу про юридичну особу та документів з реєстраційної справи, з питань виправлення помилок, вчиняти всі інші юридично значущі дії, пов`язані з виконанням цього договору, сплачувати судовий збір, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, ухвал, постанов та інших документів, що є у справі, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, давати суду усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати рішення та ухвали суду, з правом підпису позовних заяв, клопотань, апеляційних та касаційних скарг, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими Клієнту законом, необхідними для виконання такого роду дій.

Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 Договору встановлено, що винагорода за надання послуг (гонорар Адвоката) сплачується в гривнях та складається з фіксованої плати, розмір якої визначається за згодою Сторін та сплачується Клієнтом. Сторони погодили, що гонорар Адвоката за послуги, які надаються Клієнту за предметом договору складає фіксовану ціну 2 500,00 грн. Сторони погодили, що Замовник погоджується сплатити Виконавцю 100% обумовленої пунктом 3.2. цього Договору суми впродовж 3 (трьох) календарних днів з моменту його укладення.

Відповідно до п. 4.1 Договору оформлення документів на виконання послуг відбувається шляхом складання Акту здачі-приймання послуг.

Крім того, в матеріалах справи міститься детальний розрахунок суми судових витрат, які понесено позивачем на отримання професійної правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Зі змісту цього розрахунку видно, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у пункті 3.2 Договору про надання правової допомоги № 09/22-а/1 від 20.09.2022 у вигляді фіксованої суми, яка не залежить від витраченого адвокатом часу.

Позивачем (клієнтом) сплачену адвокату суму гонорару у повному обсязі, що підтверджується відповідною квитанцією про розрахунок з адвокатом від 20.09.2022.

Також розрахунок підтверджує, що у зв`язку з розглядом справи у Вінницькому окружному адміністративному суді позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень, що передбачало отримання послуг професійної правничої допомоги, зокрема з: консультування клієнта; узгодження правової позиції по справі; вивчення нормативно-правової бази; підготовки позовної заяви до суду; підготовки інших процесуальних документів.

Водночас у матеріалах справи міститься квитанція № 09/22-а/1/1 від 20.09.2022, яка підтверджує сплату ОСОБА_1 гонорару у розмірі 2500,00 грн.

Отже, витрати позивача в розмірі 2500,00 грн на професійну правничу допомогу дійсно мали місце, доводяться належними та допустимим доказами і повністю відповідають обсягу тих послуг, які фактично надавалися адвокатом.

Згідно з правовою позицією, наведеною у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Крім того, з огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

А відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Як вже зазначалось, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн підтверджуються документально та відповідають обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості згідно з умовами договору.

Досліджуючи питання щодо співмірності таких витрат, суд враховує, що у зв`язку з розглядом справи позивачу надано необхідний обсяг адвокатських послуг, зокрема представником позивача оформлено та подано до суду від імені позивача позовну заяву з додатками. Закономірними та необхідними суд вважає послуги адвоката щодо надання позивачу консультацій, узгодження з ним правової позиції по справі та вивчення нормативно-правової бази для оформлення позовної заяви.

Натомість доводи відповідача про те, що до розміру 2500,00 грн також мали входити і витрати на представлення інтересів в суді, тоді як у акті виконаних робіт про них взагалі не йдеться, суд до уваги не бере, оскільки розгляд цієї справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а усі понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката та їх розмір включені до переліку та підтверджуються детальним розрахунком.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить присудити усі понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, які відповідають критеріям співмірності та вимогам розумності, є підтвердженими та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення складено 27.01.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович