Справа № 174/296/17(2-а/174/54/2017)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року

м. Київ

справа №174/296/17(2-а/174/54/2017)

адміністративне провадження № К/9901/4265/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 (суддя - Борцова А.А.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 (судді - Ясенова Т.І., Головко О.В., Суховаров А.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. а) ч.1 ст.13, ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 06.02.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії від 21.03.2017 (а.с.102).

Листом відповідача №1608/12/14 від 29.03.2017 (а.с.14) позивачу надано роз`яснення, що в зв`язку із скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 року № 174/320/15-а (2а/174/10/15) та направленням справи на новий розгляд, виплату пенсії за віком призупинено з 01.02.2017 року до винесення нової постанови.

Не погодившись з наданою відповіддю, позивач звернуся до суду з цим позовом.

ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що трудовий стаж позивача за Списком № 1 складає 2 роки 4 місяця 14 днів, що встановлено постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.05.2015 (яка набрала законної сили 23.02.2017), що сторонами не заперечується, тому зазначені обставини суд вважає встановленим та такими, що не підлягають доказуванню в даній справі. При цьому, вказаний трудовий стаж не дає позивачу права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням віку.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що заява про призначення пенсії повинна подаватися особою, яка претендує на призначення пенсії, за встановленою формою особисто до органу, що призначає пенсію, а підставою для повідомлення про відмову у призначенні пенсії може бути виключно рішення, прийняте вказаним органом з цього приводу.

Відповідачем заяву позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», а рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії не приймалося.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та виходив з того, що судом першої інстанції встановлено усі обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.

В обґрунтування касаційної скарги покликається на те, що він має право на призначення пенсії після досягнення 58 років, оскільки пенсійний вік підлягає зменшенню на один рік за кожний повний рік робіт за Списком №1.

Крім того, покликається на те, що відмова відповідача у призначенні пенсії у формі листа не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач проти задоволення касаційної скарги заперечував та просив судові рішення залишити без змін. Вважає, що судами першої та апеляційної інстанції повно та всебічно оцінено матеріали справи та зроблено обґрунтовані висновки.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

На виконання названих норм Закону №1058-IV Правлінням Пенсійного фонду затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1 в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Відповідно до пункту 4.7 цього Порядку Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Під час розгляду справи судами встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив відповідача призначити пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Відповідачем заява в частині питання призначення пенсії не вирішена, рішення за наслідками розгляду заяви не прийняте.

За таких обставин позовні вимоги підлягали частковому задоволенню та зобов?язання відповідача розглянути заяву позивача.

Схожий підхід застосував Верховний Суд у постановах від 24.09.2020 №361/1348/17 та від 04.12.2019 №804/3217/18.

Покликання відповідача та судів попередніх інстанцій на те, що заява про призначення пенсії не відповідає встановленій формі і не може бути підставою для призначення пенсії є безпідставними, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації та наявності у відповідача відповідних документів не може бути підставою для позбавлення права на пенсійне забезпечення, за наявності підстав для його призначення.

До того ж, Порядок №22-1 і Закон №1058 не містять таку підставу для відмови у призначенні пенсії як невідповідність заяві про її призначення затвердженій формі, а подана заява містила необхідну інформацію і стосувалась саме призначення пенсії позивачу, документи щодо якого знаходяться в пенсійній справі.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 19.12.2018 №243/2677/15-а

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2017 про призначення пенсії.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук