Справа № 380/12816/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,

під час розгляду у підготовчому засіданні у м. Львові справи

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (стягувача) ОСОБА_2 ,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (боржника) Приватної агрофірми Нива

про визнання протиправною та скасування постанови та акта,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 10.08.2022 у виконавчому провадженні № 69605798 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та виданий на її підставі акт приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 10.08.2022 у виконавчому провадженні № 69605798 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 10.08.2022 у виконавчому провадженні № 69605798 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу передано стягувачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в рахунок повного погашення заборгованості за виконавчим документом № 21-0906/21 від 30.05.2022, що видав Львівський апеляційний суд наступне майно: приміщення котельні «Г-1», реєстраційний номер 36, місцезнаходження: АДРЕСА_2 та приміщення механічної майстерні «Б-1», реєстраційний номер 36, місцезнаходження: АДРЕСА_2 на загальну суму 172045,32 грн., що належить боржнику Приватна агрофірма «Нива» (). На підставі вказаної постанови приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. видано акт від 10.08.2022 у виконавчому провадженні № 69605798 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Вказує, що 16.04.2018 будівля механічної майстерні під літерою «Б-1» за адресою: АДРЕСА_2 та котельня під літерою «Г-1» за адресою: АДРЕСА_2 були продані на електронних торгах при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 55756171 від 08.02.2018 з примусового виконання виконавчого листа № 450/1858/15-ц від 30.01.2018 про стягнення з Приватної агрофірми «Нива» на користь ОСОБА_1 852262,00 грн..

Позивач покликається на п.8. ч.1 ст. 364 ЦК України та зазначає, що з 16.04.2018 року та на сьогодні ПАФ «Нива» не є власником та не має жодного відношення до будівлі механічної майстерні під літерою «Б-1» за адресою: АДРЕСА_2 та котельні під літерою «Г-1» за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з реалізацією вищевказаного майна на електронних торгах. Згідно оскаржуваної постанови та на підставі акту від 10.08.2022 у виконавчому провадженні № 69605798 про передачі майна стягувачу порушено право власності ОСОБА_3 на вказане майно, яка є його набувачем так як придбала таке на прилюдних торгах.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, покликаючись на практику Верховного Суду, зазначає, що оскаржувані постанова та акт спрямовані на реалізацію приписів цивільного законодавства та є юридичним фактом (правочином), на підставі якого у третьої особи ОСОБА_2 виникло право власності на нерухоме майно (право цивільне) і таке право заперечується позивачем у справі. Наполягає, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Просить закрити провадження у справі.

Крім того, відповідач повідомляє, що електронні торги від 10.04.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 55756171 визнані судом недійсними (згідно рішення Пустомитіського районного суду Львівської області від 11.06.2020 у цивільній справі № 450/1572/19, залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.05.2021).

Згідно із ч.1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Частиною дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Отже, вказані акт та постанова можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставами виникнення яких можуть бути інші юридичні факти (п. 4 ч. 2 вказаної статті).

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, що відображено в постанові від 04.07.2018р., яка прийнята під час розгляду справи № 1421/5229/12-ц.

Предметом розгляду є дії приватного виконавця, пов`язані з реалізацією майна, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб.

Підставою для звернення до суду з цим позовом стало те, що при передачі належного боржникові майна стягувачу, державний виконавець не врахував, що таке майно є власністю ОСОБА_3 , оскільки придбано на електронних торгах при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 55756171 від 08.02.2018 з примусового виконання виконавчого листа № 450/1858/15-ц від 30.01.2018 виданого Пустомитівський районним судом Львівської області про стягнення з Приватної агрофірми «Нива» на користь ОСОБА_1 852262,00 грн. Стягнення з Приватної агрофірми «Нива» на користь ОСОБА_1 8395,80 грн судових витрат.

Таким чином, фактичною підставою для звернення з цим позовом стало порушення державним виконавцем речових прав на майно третіх осіб, які не є сторонами виконавчого провадження ВП № 69605798 у рамках якого прийнято оскаржувану постанову та складено акт.

Верховний Суд у постанові від 04 червня 2021 року у справі № 500/322/20 зазначив: «оскарження рішення приватного виконавця, спрямованого на передачу спірного майна стягувачу у рахунок погашення боргу, після його арешту та примусової реалізації, особою, яка не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження, однак має речове право на таке майно, не призведе до належного захисту її прав. Законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно або його частка, - звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно (стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами… Отже, при вирішенні спору перед судом може постати питання визнання чи скасування права третьої особи як нового власника і добросовісного набувача спірного майна. З огляду на наведені норми та сукупність обставин у цій справі суд уважає, що позивачкою обрано неефективний спосіб захисту свого права, який до того ж, не розв`яже спір між нею та третьою особою щодо спірного рухомого майна. Спір у цій справі не має ознак публічно-правового, оскільки стосується порушеного майнового права позивачки, а також і майнових прав третіх осіб, і належним способом захисту такого права є звернення до суду з позовом про визнання права власності на спірне майно. Подібний висновок вже був висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 810/497/18 і Суд не знаходить підстав для відступу від нього».

Враховуючи практику Верховного Суду, зміст та предмет спірних правовідносин, суд вважає, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Оскаржуване рішення хоч і прийнято суб`єктом владних повноважень, спрямовано на реалізацію приписів цивільного законодавства та впливає насамперед на майнові права третіх осіб та опосередковано на права та інтереси позивача. У зв`язку з цим спірні правовідносини мають приватноправовий характер.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241, 243, 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі № 380/12816/22 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (стягувача) ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (боржника) Приватної агрофірми Нива про визнання протиправною та скасування постанови та акта

Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.01.2023.

Суддя Крутько О.В.