Справа № 158/2959/22
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2959/22
Провадження № 2-а/0158/1/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивує тим, що 30.11.2022 року, через додаток «Дія», йому стало відомо про наявність відносно нього складеної постанови серії DMV-2204187 від 16.02.2022 року, відповідно до якої 15.02.2022 року о 11 год. 53 хв. за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 14, особа, яка керувала автомобілем (водій) JAC IEVS4, д.н.з. « НОМЕР_1 », порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоди дорожнього руху, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
Вважає вказану постанову протиправною, виходячи з того, що не встановлено точного місця вчинення правопорушення, вищевказану постанову він не отримував, окрім цього постанова не містить жодного обґрунтування, яким чином зупинка належного позивачу транспортного засобу створювала перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
З врахуванням наведеного просив вказану постанову визнати протиправною та скасувати, а також судові витрати стягнути з відповідача.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.12.2022 року поновлено позивачу строк звернення до суду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження за категорією термінових адміністративних справ.
23.12.2022 року від представника відповідача Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Чіпак Ю.Я. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що дії інспектора Богоноса Н.В. при складенні вказаної постанови містять правильну правову кваліфікацію та правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
24.01.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Собковського С.С. до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній підтримав заявлені вимоги зазначені у позовній заяві та просив їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Собковський С.С. у судове засідання не з`явилися, від останнього до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Чіпак Ю.Я. у судове засідання не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи без її у часті, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Судом встановлено, що постановою серії DMV-2204187 від 16.02.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень /а.с.6/.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії DMV-2204187 від 16.02.2022 року, 15.02.2022 року о 11 год. 53 хв. за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 14, ОСОБА_1 , який є власником автомобіля (водій) JAC IEVS4, д.н.з. « НОМЕР_1 », порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від місця виїзду з прилеглої території та створив перешкоди дорожнього руху, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.122 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пп. «и» п.15.9 ПДР, затвердженого постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зупинка забороняється, зокрема, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП необхідно встановити у діях особи склад адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, в тому числі створення перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що є обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки в цьому випадку.
Разом з тим, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Однак, в частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, спірна постанова серії DMV-2204187 від 16.02.2022 року про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто, зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Зокрема, в тексті постанови не зазначені серія та номер ручного лазерного світловіддалеміру, яким здійснювалося вимірювання. Здійснений спосіб фотофіксації унеможливлює повноцінне сприйняття обставин, за яких вона проводилась. Зокрема, є відсутньою панорамна, вузлова та детальна фотозйомки, що не дає можливості чіткого визначення місця зупинки. Крім того, із матеріалів фотофіксації неможливо дійти до однозначного висновку щодо місця вимірювання інспектором (інспектором з паркування) відстані до належного позивачу транспортного засобу, тобто не вбачається сам виїзд з прилеглої території з якого відбувається вимір.
Варто також зазначити, що належність доказів слідує з приписів ст. 251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Крім того, спірна постанова не містить жодного обґрунтування, яким чином зупинка належного позивачу транспортного засобу створювала перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Будь-яких доказів того, що така зупинка створювала перешкоду транспортним засобам, які не мали можливість рухатись по цій смузі руху, що спричинило маневрування цими транспортними засобами для об`їзду такої перешкоди, відповідачем не надано.
Перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу (п.1.10 ПДР).
Прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них (п.1.10 ПДР).
Однак, фактів маневрування або зменшення швидкості аж до зупинки транспортних засобів із наданих відповідачем фотоматеріалів не вбачається.
При цьому, сам факт здійснення зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду не можна вважати кваліфікуючою обставиною за ч. 3 ст. 122 КУпАП без урахуванням фактичної дорожньої обставин, за яких мала місце зупинка автомобіля.
Отже, належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не представлено.
Окрім того, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначав, що йому не було відомо про наявність вказаного повідомлення, а в подальшому постанови про притягнення його до адміністративної відповідальність.
З наданих відповідачем доказів також не вбачається, що вказане повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності було залишено на місці вчинення правопорушення (на лобовому склі, тощо), що у подальшому призвело до розгляду справи та складенні оскаржуваної постанови без присутності позивача.
Відповідно до ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
Таким чином, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не представлено суду належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин.
З врахуванням вищевикладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Згідно квитанцій від 09.12.2022 року позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 496,20 гривень.
Отже, зважаючи на те, що позов задоволено, в силу статті 139 КАС України, витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 73, 74, 94, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову серії DMV-2204187 від 16.02.2022 року, винесену інспектором (інспектор з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Богоносом Назарієм Віталійовичем - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради в користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Собковський Сергій Сергійович, адреса: м. Луцьк, просп. Відродження, 22а, Волинської області.

Представник позивача Кравченко Юрій Миколайович, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; ;

Відповідач Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, адреса: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 17, Волинської області, .

Представник відповідача Маїло Іванна Олексіївна, адреса: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 17, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька