Справа № 295/13943/22
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, вказуючи на неправомірність дій працівника поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23.11.2022 року серії БАД № 636456, якою його визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2. ст. 122 КУпАП, а саме як: порушення правил зупинки, порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постанова не відображає дійсних обставин справи.

Так, 23.11.2022 року близько 23 години позивач у зв`язку з несправністю транспортного засобу знаходився поблизу останнього та чекав на свого знайомого, який мав допомогти усунути технічну несправність. При цьому, автомобіль не перебував на посадковому майданчику маршрутних транспортних засобів, покажчики аварійної світлової сигналізації були ввімкнені.

Працівники поліції, які під`їхали у відповідний час до автомобіля позивача, не повідомляли про порушення правило дорожнього руху, наведених у постанові, її копію не вручали, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позивач вказує на відсутність належних доказів на підтвердження складу адміністративних правопорушень, та, посилаючись на дату фактичного отримання копії постанови 21.12.2022 року, просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Головань О.С. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 02.01.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Від відповідача 26.01.2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень, прийняття рішення відбулось із дотриманням чинного законодавства.

Зупинка транспортного засобу відбулась у зв`язку порушенням правил користування попереджувальними сигналами про зміну напрямку руху на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», згідно якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: порушення водієм Правил дорожнього руху.

Відповідач звертає увагу на принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративно відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, та просить відмовити у задоволені позову.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.11.2022 року серії БАД № 636456, позивач ОСОБА_1 у вказаний день, керуючи транспортним засобом автомобілем Фольцваген, н.з. НОМЕР_1 , на 4 км. + 50 м. а/д Озерне-Новогуйвинське під час повороту ліворуч на ввімкнув покажчик повороту; здійснив зупинку автомобіля на посадковому майданчику маршрутних транспортних засобів.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови від отримання її копії особа відмовилась.

Згідно частини першої статті 122 КУпАП порушення правил зупинки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другої статті 122 КУПаП встановлено настання відповідальності в разі порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

За змістом п.п. 9.1, 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою .

Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.15.9 «е» Правил дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Досліджена судом постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 636456 містить у своєму змісті найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату вчинення правопорушення та розгляду справи; дані про транспортний засіб; відомості про особу, стосовно якої розглядалась справа; обставини, установлені під час розгляду справи; нормативні акти, що передбачають відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

До постанови додано як доказ відео з «боді камери».

При вирішені питання дотримання працівником поліції вимог законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також при винесенні рішення по такій справі, суд керується наступним міркуванням.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи судом здійснено дослідження наданих відповідачем відеозаписів, частина з яких відтворює процедуру спілкування працівників поліції із водієм та не містить істотних за доказовим впливом відомостей.

Досліджений судом файл 0 виявляє початок руху транспортного засобу з місця зупинки, яке вочевидь було розташоване на відстані менше 30 метрів від архітектурної споруди посадкового майданчику як елементу для зупинки маршрутних транспортних засобів, початок руху супроводжувався вмиканням покажчику повороту.

Інші оглянуті файли не містять даних про рух транспортного засобу, та, відповідно, будь-яких відомостей про дотримання або ухилення від виконання вимог законодавства в частині вмикання покажчиків повороту.

Згідно з пунктом 3.4. 3 ГБН В.2.3-0:2018 посадковий майданчик це майданчик з твердим покриттям призначений для очікування, посадки та висадки пасажирів маршрутного транспорту.

Відповідно до п.5.3 ГБН В.2.3-0:2018 основними складовими елементами зупинок є: ? зупинковий майданчик; ? посадковий майданчик; ? автопавільйон або навіс (далі автопавільйон) з лавкою або лавками; ? пішохідні доріжки та тротуари (далі пішохідні доріжки) з твердим покриттям від посадочного майданчика до вбиральні загального користування, пішохідного переходу, іншої зупинки, об`єктів сервісу; ? технічні засоби для організації та регулювання дорожнього руху; ? інженерні комунікації та елементи благоустрою згідно з ДБН Б. 2.2-5 та відповідно до завдання на проектування.

У відповідності до розділу 33 ПДР України «Дорожні знаки»:

- 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів.

- 5.41.2 «Кінець пункту зупинки автобуса». Знак може встановлюватися в кінці посадкового майданчика пункту зупинки автобуса.

У своїй постанові від 07 листопада 2019 року по справі №487/2179/17 Верховний Суд зазначив «Зі змісту вказаних норм вбачається, що відповідні дорожні знаки є елементами саме зупинки маршрутного транспорту, як і посадковий майданчик»…

«Так, за структурою викладеної у пункті 15.9 «е» ПДР України норми об`єктивна сторона порушення полягає в зупинці транспортного засобу ближче 30 м саме від посадкових майданчиків, а не зупинки маршрутного транспорту. Водночас, лише коли посадковий майданчик, як елемент зупинки, відсутній, то вказана відстань вимірюється від дорожнього знака зупинки».

Як зазначалось вище, досліджені судом докази містять відомості про здійснення зупинки транспортного засобу на відстані менше 30 метрів від посадкового майданчику, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З наведеного слідує, що здійснивши зупинку транспортного засобу, зокрема у спосіб тимчасового недопущення подальшого руху автомобіля з місця зупинки, працівник поліції діяв у межах та відповідно до визначених чинним законодавством повноважень.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем не забезпечено збирання достатніх доказів на підтвердження порушення позивачем правил користування світловими покажчиками повороту, достатні відомості про існування складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, не надано.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення, що виражене у фірмі винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, при цьому відповідачем не надано достатньо доказів, які підтверджують правомірність такого рішення у вищевказаній частині, суд, керуючись принципом необхідності доведення з боку відповідача, вважає необхідним скасувати постанову, оскільки зміна кваліфікації діянь не входить до повноважень суду (ч.3 ст. 286 КАС України).

За змістом п.2 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно з ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до п.п. 1, 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки на момент ухвалення рішення строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, направлення справи на новий розгляд на вбачатиме дієвий механізм реагування та контролю, суд вважає необхідним, вирішивши питання про скасування постанови, закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 36, 38, 122, 247, 251, 258, 283, 284, 286 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.11.2022 року серії БАД № 636456 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов