Справа № 480/13211/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 р.Справа № 480/13211/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2022, (головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, повний текст складено 25.07.22 року) по справі № 480/13211/21

за позовом Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю " Агропартнери 2009"

про анулювання дозволу,

ВСТАНОВИВ:

Департамент захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- анулювати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 21.10.2021 № -13, що виданий ТОВ «Агропартнери-2009».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку доказам, не взято до уваги, що ТОВ «Агропартнери-2009» надано недостовірну інформацію для отримання спеціального дозволу, оскільки не включено до звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та документів, у яких обґрунтовуються обсяги таких викидів для отримання дозволу складське приміщення № 3, як неорганізоване джерело викидів, що є порушенням вимог Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємствію

Вказує, що під час здійснення позивачем комісійної перевірки на території ТОВ «Агропартнери-2009» в складському приміщенні № 3 фактично зберігався соняшник, що свідчить про надання підприємством недостовірних даних у документах, на підставі яких отримало дозвіл на викиди забруднюючих речовин.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що комісійною перевіркою встановлено порушення відповідачем нормативу санітарно-захисної зони, визначеного для складів зберігання сільськогосподарської продукції, оскільки відстань від воріт складського приміщення №3 до найближчої забудови становить 23 м, що також вказує на недостовірність інформації у документах, де обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Також зазначає, що на момент опрацювання заяви та видачі дозволу відповідачу, Департамент не міг виявити неорганізоване джерело викидів та дотримання необхідної відстані, оскільки не наділений повноваженнями проводити перевірку інформації, вказаної у заяві підприємства та документах, наданих для отримання дозволу, шляхом виїзду за місцем розташування промислового майданчику суб`єкта господарювання.

Зауважує, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги договори оренди надані відповідачем до суду в підтвердження його доводів про перебування спірних приміщень в користуванні інших осіб, оскільки під час перевірки ТОВ «Агропартнери-2009» такі документи не надавалися та в заяві на отримання дозволу зазначено про відсутність інших суб`єктів господарювання на його території, тому у позивача були відсутні підстави вважати, що останнє не перебуває у користуванні відповідача.

ТОВ «Агропартнери-2009» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зазначило, що на момент подання заяви про отримання дозволу на викиди, мало у власності цілісний майновий комплекс, до якого входить, зокрема гараж та один зі складів, які не використовувалися ТОВ «Агопартнери-2009», не були джерелом викидів, а тому про них не було зазначено в поданих документах для отримання дозвільного документу, з огляду на що підстави стверджувати, що відповідачем подану недостовірну інформацію відсутні.

З 22.10.21 приміщення складу та гаражу передані у оренду ТОВ «Рістейл Груп» на підставі договору оренди (нерухомого) майна №22/10-21 від 22.10.2021, тобто не використовувалися ТОВ «Агропартнери-2009» на час перевірки комісією (03.11.2021), про них не повідомлялося під час подання документів на отримання дозволу, оскільки ці правовідносини виникли в часі пізніше.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 13.10.2021 ТОВ "Агропартнери-2009" звернулося до Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації із заявою про видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, до якої додало документи: - звіт з інвентаризації викидів забруднюючих речовин; - картографічні дані, документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів; - повідомлення про намір отримати дозвіл, надрукований у ЗМІ; - відповідь місцевої адміністрації на повідомлення у газеті; - файл електронної типової форми XML схем; - протоколи вимірювання СЗЗ; - документи в електронному вигляді (т.1 а.с. 77-299).

21.10.2021 Департамент захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації за результатами розгляду вищевказаних документів видав ТОВ "Агропартнери-2009" дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -13 терміном дії 10 років з 21.10.2021 по 21.10.2031 (т. 1 а.с. 14).

Розпорядженням голови Липоводолинської селищної ради від 28.10.2021 № 190-ОД створено комісію із перевірки дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ «Агропартнери-2009» для проведення перевірки дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства, із обов`язковим проведенням інструментально-лабораторних досліджень вмісту забруднюючих речовин у атмосферному повітрі в найближчій зоні впливу та на стаціонарних організованих джерелах викидів.

03.11.2021 комісією проведено перевірку дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ «Агропартнери - 2009» в смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51, за наслідками якої складено акт .

В акті зазначено, що на підставі картографічних матеріалів, поданих ТОВ "Агропартнери - 2009" для отримання дозволу на викиди встановлено, що у звіт з інвентаризації викидів та документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів з організованих та неорганізованих джерел не включено складське приміщення № 3, де фактично на день перевірки зберігався соняшник; у приміщенні, яке на карті - схемі зазначено як гараж фактично зберігалось зерно кукурудзи, а отже використовується ТОВ "Агропартнери - 2009" як складське приміщення, яке є джерелом неорганізованих викидів та не включено в звіт з інвентаризації.

Крім того, згідно проведених замірів струнним дальноміром встановлено, що складське приміщення № 3, де фактично на день перевірки зберігалась сільськогосподарська продукція, знаходиться на відстані близько 23 метрів від воріт даного складського приміщення до найближчого житлового будинку - 2-й провулок вул. Лікарняної 14Б (т. 1 а.с. 30-32)

Враховуючи вищенаведене, позивач зробив висновок, що ТОВ «Агропартнери - 2009» надало недостовірну інформацію у документах, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено надання підприємством недостовірної інформації під час подання заяви на отримання дозволу, а тому відсутні підстави для анулювання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого ТОВ «Агропартнери - 2009».

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела це гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначені Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється, зокрема, вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру.

Згідно із ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав:

- звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;

- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом;

- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру. Анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002 р. затверджено Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, (далі - Порядок № 302),

Пунктом 2 Порядку № 302 встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Відповідно до п. 10 Положення № 302, дозвіл анулюється органом, який його видав, зокрема у разі встановлення факту подання в заяві та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації.

Судом встановлено, що підставою для звернення Департаменту до суду з позовом про анулювання дозволу ТОВ «Агропарнери 2009» на викиди забруднюючих речовин слугував факт надання відповідачем в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації, а саме: до звіту з інвентаризації викидів та документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів з організованих та неорганізованих джерел не включено складське приміщення №3, де фактично, на день перевірки, зберігався соняшник, у приміщенні, яке на карті - схемі позначено як гараж фактично зберігалось зерно кукурудзи, а отже використовувалось відповідачем як складське приміщення, яке є джерелом неорганізованих викидів, не зазначеним у звіті. Також, позивач посилається на встановлений перевіркою факт недотримання нормативу санітарно-захисної зони, визначеного для складів зберігання сільськогосподарської продукції, оскільки відстань від воріт складського приміщення № 3 до найближчого житлового будинку становить 23 м.

Так, 13.10.2021 ТОВ «Агропартнери 2009» подало Департаменту заяву про отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин, до якої додало, зокрема, картографічні дані (карту - схему), в яких відображені два складських приміщення під №3 та приміщення гараж під № 4.

Згідно технічної документації вбачається, що ТОВ " Агропартнери " має у власності за адресою смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51 цілісний майновий комплекс, у якому, зокрема є гаражі літ. "В-1" та "О-1", а також склад літ. "Н-1" (т. 1 зв.б. а.с. 56 - а.с. 57).

В звіті з інвентаризації викидів, та документах у яких обґрунтовуються викиди підприємство зазначало, зокрема про складське приміщення № 1,як джерело викидів № 6009, яке також зображено на карті- схемі.

Відповідач зазначив, що на момент подання такої заяви, інше складське приміщення ( № 3 на карті схемі) та гараж ( №4) ним не використовувалися.

Доказів зворотнього позивачем не надано.

В подальшому, 22.10.2021 ТОВ «Агропартнери 2009» передало в строкове платне користування гараж, літ "О-1" та склад літ "Н-1", що знаходиться за адресою: смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51 ТОВ «Рістейл Груп» на підставі договору оренди від 22.10.2021 № 22/10-21 та акту прийому-передачі № 1 до Договору (т. 1 а.с. 54-56).

Вказаний договір є чинним, не скасованим та не визнаним недійсним в судовому порядку.

Вказане свідчить, що на момент проведення перевірки спірні приміщення перебували у користуванні іншої особи.

Разом з тим, 03.11.2021 комісія за результатами перевірки встановила порушення саме ТОВ «Агропартнери 2009» вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, а саме: наявності складського приміщення № 3, використання гаражу як складського приміщення, що є джерелами викидів та не відображено в звіті про обсяги викидів та факт недотримання нормативу санітарно-захисної зони.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем не доведено, що станом на дату подання ТОВ «Агропартнери 2009» заяви про надання дозволу (13.10.2021), останнім надано недостовірну інформацію щодо джерел та обсягів викидів забруднюючих речовин.

Твердження апелянта щодо порушення ТОВ "Агропартнери 2009" санітарно - технічних норм в частині невідповідності відстані від складського приміщення № 3 як джерела викидів до житлової забудови не свідчать про надання підприємством недостовірних відомостей під час подання заяви про отримання дозволу на викиди, оскільки інформації щодо відстаней від джерел викидів до житлових приміщень підприємством взагалі не подавалось, отже не досліджувалось позивачем під час розгляду документів та не було підставою для видачі дозволу.

Натомість, доводи Департаменту щодо невідповідності поданих документів фактично встановленим обставинам зроблені без врахування обставин перебування спірних приміщень в користуванні іншої особи.

Доводи апелянта про те, що у заяві ТОВ «Агропартнери 2009» вказувало про відсутність інших суб`єктів господарювання на його території, що свідчить про використання складського приміщення № 3 та гаражу саме відповідачем, колегія суддів оцінює критично, оскільки на час подання заяви (13.10.21) вказані обставини відповідали дійсності, тоді як користування до іншої особи цими приміщення перейшло до ТОВ «Рістейл Груп» 22.10.2021, отже після подання заяви про отримання дозволу.

Доводи скаржника щодо ненадання відповідачем договору оренди від 22.10.2021 під час проведення перевірки, а надання його лише до суду колегія суддів вважає такими, що не свідчать про наявність підстав для анулювання дозволу. Крім того чинне законодавство жодним чином не обмежує право суб`єкта господарювання довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення перевірки (крім випадків, коли законом прямо передбачено необхідність подання конкретних документів під час перевірки).

Право надавати заперечення щодо висновків Департаменту захисту довкілля та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається особі як на стадії проведення перевірки, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Завдяки цьому забезпечується збір та дослідження доказів судом під час вирішення спору.

При цьому, колегія суддів зауважує, що в апеляційній скарзі позивачем не спростовується факт передачі ТОВ «Агропартнери 2009» в оренду спірних приміщень іншій особі, до яких у Департаменту виникли зауваження.

Проте, акт перевірки не містить посилань щодо проведення перевірки за участі представника ТОВ "Агропартнери - 2009", а також відомостей, в який спосіб проведено огляд приміщень, що перебувають у користуванні іншої особи, що свідчить про те, що позивач не вжив усіх необхідних і достатніх заходів для достеменного встановлення належного користувача спірних приміщень.

Доводи апелянта щодо відсутності повноважень у позивача здійснювати перевірку документів на отримання дозвільних документів під час їх подання, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки не позбавляють суб`єкт владних повноважень обов`язку довести порушення підприємством вимог законодавства, зокрема надання недостовірних відомостей при поданні документів. Проте наданими позивачем доказами, а саме актом від 03.11.2021 таких обставин не підтверджено.

Також суд апеляційної інстанції враховує порушення позивачем строків проведення перевірки, оскільки згідно рішення ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області від 21.09.2021 та додатку до дозволу на викиди, при видачі дозволу на викиди обов`язковим до умов виконання Дозволу є проведення лабораторних досліджень вмісту забруднюючих речовин в атмосферному повітрі при сталому технологічному навантаженні в найближчій зоні впливу в 10-денний термін з дня введення в експлуатацію технологічного обладнання з наданням ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області протоколу дослідження, здійснених акредитованої лабораторією та копії виданого дозволу.

Так, днем введення в експлуатацію є день видачі дозволу, а саме 21.10.2021, отже строк на проведення перевірки мав закінчитись 31.10.2021, проте комісією її проведено 03.11.2021, тобто поза межами встановленого строку.

Крім того, колегія суддів зауважує, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 480/3928/22, яке набрало законної сили 22.11.2022 визнано протиправним та скасовано розпорядження селищного голови Липоводолинської селищної ради від 28.10.2021 № 190-ОД «Про створення комісії», на підставі якого проведено перевірку дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ "Агропартнери - 2009".

Таким чином, скасування наказу від 28.10.2021 призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведення позивачем підстав для анулювання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 21.10.2021 № -13, виданий ТОВ «Агропартнери-2009» та як наслідок відмови в задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 по справі № 480/13211/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 27.01.2023 року