Справа № 522/12253/22
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 522/12253/22
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сурай Миколи Миколайовича, Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи - Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ГАБ №141599 від 08.09.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та закрити провадження у адміністративній справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 31.07.2022 ОСОБА_1 зробив завідомо неправдивий виклик поліції за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач наголошує, що виклик поліції був спрямований на захист його Конституційного права на недоторканність свого житла та не мав на меті зрив роботи поліції. Відповідні пояснення були надані інспектору ДПП, однак не враховані при винесенні оскаржуваної постанови.

Також позивач вважає, що інспектором Сураєм М.М. було порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності через складання протоколу після терміну, визначеного ч.5 ст.258 КУпАП та накладення на позивача максимально можливої за ст.183 КУпАП санкції двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у розмірі 3 400 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року позов задоволено.

Суд першої інстанції вважав не доведеним факт наявного наміру позивача здійснити завідомо неправдивий виклик поліції.

Також суд погодився з доводами позивача щодо безпідставного накладення на останнього стягнення у максимальному розміру без доведення належного обґрунтування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, Департамент патрульної поліції просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування наведених доводів апелянт зазначив, що 31.07.2022 року о 11.58 год. під час виконання своїх службових обов`язків екіпаж патрульної поліції «ОКЕАН-0301» отримав повідомлення на гарячу лінію 102 «Підозріла особа» від ОСОБА_1 .

Прибувши на місце виклику, інспектори опитали сторони конфлікту та відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕАГ №731769 за ст.183 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

З даною постановою позивач не погодився, про що зробив відповідний запис. В подальшому, за результатом розгляду скарги позивача, постанову серії ЕАГ №731769 від 31.07.2022 року було скасовано відповідно до ч.1 п.2 ст.293 КУпАП, справу направлено на новий розгляд.

08.09.2022 року інспектором Сурай М.М. було проведено новий розгляд справи, складено відносно ОСОБА_1 протокол серії ГП №314034 за ст.183 КУпАП та 08.09.2022 року винесено постанову серії ГАБ №141599 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами, поясненнями та витягом з Інформаційного порталу Національної поліції. Відповідно до ст.289 КУпАП копія постанови була вручена позивачеві, про що свідчить підпис останнього на оскаржуваній постанові.

Таким чином апелянт вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення доведено належними доказами, а оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд у порядку письмового провадження.

До відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Позивач ознайомився з матеріалами справи та отримав копії апеляційної скарги та процесуальних документів 17.01.2023 року. В ухвалі про відкриття учасникам справи встановлено 7-ми денний строк для подання відзиву, що виключало можливість розгляду справи до 25.01.2023 року.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін. Також заявлено клопотання про розгляд справи за його участі та про виклик в судове засідання свідків.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2023 року відмовлено у розгляді справи за участі сторін та у виклику свідків.

Інспектор Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сурай М.М., Головне управління Національної поліції в Одеській області своїм правом на подання відзиву не скористались.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №141599 від 08.09.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. (а.с.62).

В оскаржуваній постанові зазначено, що 31.07.2022 року близько 11.45 год., ОСОБА_1 , знаходячись у коридорі секції гуртожитку, побачив двох громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийшли до власниці кімнати цієї ж секції гуртожитку ОСОБА_4 . Остання пояснила, що це її племінник та його друг.

Однак, маючи уявлення, що загальний коридор у секції гуртожитку є його особистою власністю, ОСОБА_1 зробив завідомо неправдивий виклик оператору 102 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Законність вказаної постанови є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Так, статтею 183 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Відповідно до ч.1,5 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» унормовано, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1,2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ст. 183 КУпАП полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, та бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно наданих відповідачем відомостей виклик 31.07.2022 року містив інформацію, що у приміщенні гуртожитку перебувають невідомі чужі особи, яких заявник побачив у коридорі загального користування. Заявник - співвласник приміщення ОСОБА_1 » (а.с.65).

Під час з`ясування обставин виклику на лінію « 102» інспектором патрульної поліції були опитані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 67-71).

Письмові пояснення вказаних осіб долучені до постанови про накладення адміністративного стягнення та разом з протоколом про адміністративне правопорушення є носієм доказів вчинення позивачем правопорушення.

Разом з тим, судова колегія не може визнати протокол про адміністративне правопорушення від 08.09.2022 року належним доказом, оскільки він був складений поза межами строку, визначеного ч.2 ст.254 КУпАП.

В свою чергу, дослідивши пояснення вищевказаних осіб, судова колегія зазначає, що в них не міститься жодних фактів про те, що, викликаючи поліцію 31.07.2022 року, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик оператору 102.

Також судова колегія акцентує увагу, що надані відповідачем відеозаписи з боді-камер поліцейських не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу, оскільки відомості про такий доказ не внесені до оскаржуваної постанови.

За таких обставин судова колегія вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена належними доказами, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

В свою чергу, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого суд дійшов до хибного висновку про правомірність протоколу про адміністративне правопорушення.

Також суд першої інстанції вийшов за межі предмету розгляду даної справи у частині визначення відсутності права приватної власності частини приміщень в гуртожитку ОСОБА_4 , оскільки вказане не впливає на суть спірних правовідносин.

Судова колегія наголошує, що наявність/відсутність права власності не виключає других форм належності приміщень ОСОБА_4 та надає їй право знаходження у приміщеннях загального користування секції гуртожитку.

В контексті спірних правовідносин ключовим є встановлення правомірності знаходження ОСОБА_4 та запрошених нею осіб в комунальній квартирі, за умови належного доведення факту обізнаності позивача про це.

Однак відповідні відомості не були належним чином встановлені поліцією та зафіксовані належними доказами, внаслідок чого у суду були відсутні підстави для надання оцінки праву власності ОСОБА_4 на частину секції гуртожитку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції даної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції даної постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.