Справа № 520/9754/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 січня 2023 року № 520/9754/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними неприйняття та визнання прийнятим, визнання протиправною та скасування консультації,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просить суд:

- визнати протиправним неприйняття Державною податковою службою України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунку коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.;

- визнати складений Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунок коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.;

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., надану Державною податковою службою України Товариству з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Державною податковою службою України було протиправно відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеного підприємством позивача розрахунку коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, оскільки така відмова ґрунтується на помилкових висновках контролюючого органу. Також, позивачем вказано на протиправність індивідуальної податкової консультації №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., надану Державною податковою службою України.

Разом із позовом позивачем було подано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заяву, в обґрунтування якого вказано, що підприємством позивача квитанцію ДПС України, в якій зазначено про неприйняття для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, 06.09.2021 р., а отже, початком перебігу шестимісячного процесуального строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправним неприйняття ДПС України для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної є 07.09.2021 р., а закінченням цього строку є 06.03.2022 р. Однак, з огляду на обставини того, що в Україні було запровадження воєнний стан, а місцезнаходженням підприємства позивача є село Шипувате, Великобурлуцького району, Харківської області, яке було окуповане російськими військами в перший день війни 24.02.2022 р. і саме підприємство було захоплено російськими військовими, у зв`язку з чим повністю призупинило свою діяльність, а на території населеного пункту були відсутні електропостачання, зв`язок та інтернет, позивач не мав можливості підготувати позовну заяву з додаванням копій документів, що підтверджують позовні вимоги, у межах строку, встановленого ст. 122 КАС України. Село Шипувате було де окуповане Збройними Силами України 10.09.2022 року, а враховуючи стан, в якому залишилось підприємство після шести місяців окупації, позивач не мав можливості звернутися із даним позовом до суду раніше.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за вищевказаним адміністративним позовом, розгляд адміністративної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача Головного управління ДПС у Харківській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований в ЄРПН у зв`язку із завершенням терміну, встановленого статтями 257 ЦКУ та 102 ПКУ. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Представником відповідача Державної податкової служби України через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що внаслідок невірного застосування до спірних правовідносин положень Податкового кодексу України та Порядку №1246, позивач дійшов передчасного висновку щодо безпідставних дій відповідача у не реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних. Розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований в ЄРПН у зв`язку із спливом терміну позовної давності. При цьому, і підстави для зменшення податкових зобов`язань у платників - відсутні. Одночасно, представником відповідача вказано на відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про скасування індивідуальної податкової консультації.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ», як продавцем, та ТОВ «НАДІЯ» (, місцезнаходження: 63335, Харківська область, Красноградський район, селище Покровське, вул. Миру, буд 2А), як покупцем, був укладений договір купівлі - продажу техніки №КП-7 від 03.07.2017 р., відповідно до умов якого та додатку №1 до нього позивач передав у власність ТОВ «НАДІЯ», зокрема, трактор марки «Маnitou», оприскувач марки «John Deer 4730».

На виконання умов договору були складені наступні первинні документи акт приймання - передачі техніки б/н від 03.07.2017 р.; видаткова накладна № 13 від 03.07.2017 р.; податкова накладна №6 від 03.07.2017 р., зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. № .

У позовній заяві представником позивача вказано на обставини того, що під час податкової перевірки ТОВ «НАДІЯ», контролюючим органом було встановлено, що у вказаній податковій накладній позивачем були допущені наступні помилки:

- помилка у назві товару: замість «навантажувач MANITOU» зазначено «навантажувач MANITOV»; водночас, у договорі та акті приймання - передачі техніки зазначено: «трактор MANITOU»:

- вказано код товару відповідно до УКТ ЗЕД на імпортний товар, а саме: «навантажувач MANITOV» 13718АХ, який складається лише з шести перших цифр відповідного коду;

- невірно зазначено код УКТ ЗЕД щодо оприскувача польового самохідного Дж. Дир 4730 (05650АХ).

При цьому, представником позивача зазначено, що відповідно до Закону України від 19.09.2013р. №584-VІІ «Про Митний тариф України» (із змінами), який діяв на той час, код УКТ ЗЕД . вказаний позивачем у податковій накладній, відповідає товарній позиції - Механічні пристрої (з ручним керуванням або без нього) для розбризкування або розпилення рідких чи порошкоподібних речовин; вогнегасники, заряджені або незаряджені; пульверизатори та аналогічні пристрої; піскоструминні, пароструминні та аналогічні метальні пристрої. Тоді як оприскувач польовий самохідний John Deer 4730 не є механічним пристроєм.

Як зазначено представником позивача, у вересні 2021 р. ТОВ «НАДІЯ» звернулося до позивача з проханням виправити вказані помилки у податковій накладній, оскільки в результаті документальної планової виїзної перевірки було встановлено завищення ТОВ «НАДІЯ» суми податкового кредиту, внаслідок порушення вимоги підпункту «і» пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, у частині включення до складу податкового кредиту сум податку, які нараховані у зв`язку зі здійсненням вищевказаної операції.

Отже, як вказано представником позивача, з метою виправлення вказаних помилок у податковій накладній, підприємством позивача було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №1 від 06.09.2021 р., але у праві на реєстрацію розрахунку коригування до зареєстрованої податкової накладної було відмовлено, оскільки з дня складання останньої пройшло більше ніж 1095 календарних днів.

Так, у квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №1 від 06.09.2021 р., яку отримало підприємство позивача, зазначено: «Результат обробки: Документ доставлено до ДПС України. Документ не прийнято. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Виявлені помилки: Документ не може бути прийнятий Порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (з урахуванням внесених змін), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено розрахунок коригування.

Під час розгляду справи встановлено, що підприємством позивача було направлено на адресу Головного управління ДПС у Харківській області звернення від 23.09.2021р. на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі, у якому просив надати індивідуальну податкову консультацію з наступного питання: «Чи маємо ми згідно податкового законодавства право та можливість зареєструвати Розрахунок коригування №1 від 06.09.2021 року до зареєстрованої податкової накладної №6 від 03.07.2017 року, складеної більше ніж 1095 календарних днів?».

Листом №43355/6/20-40-18-04-11 від 08.10.2021 р. Головне управління ДПС у Харківській області повідомив, що податкова консультація надіслана до ДПС України для розгляду, реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщення на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади в порядку статті 52 Податкового кодексу України.

В подальшому, 17.12.2021 р. позивачем було отримано від Державної податкової служби України індивідуальну податкову консультацію №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., зі змісту якої вбачається зазначення про те, що положення Податкового кодексу України, зокрема, на зміст пункту 192.1. статті 192 (щодо права платників податків скласти та зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування до податкової накладної), пункт 198.6 статті 198 (щодо строку, протягом якого за платником податків зберігається право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПП), ст. 102 (щодо строків давності), пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX щодо зупинки перебігу строків давності, передбачених ст. 102 цього Кодексу, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (CОVID-19); на ст. 257, ст. 263 Цивільного кодексу України (щодо загального строку позовної давності). Так, Державною податковою службою України вказано, що після спливу терміну 1095 календарних днів після складення податкової накладної / розрахунку коригування відсутні підстави для формування податкового кредиту на підставі податкової накладної чи коригування податкового кредиту на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, а тому відсутні підстави для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, з дати складення якої минуло 1095 календарних днів. При цьому, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України не передбачено зупинку терміну, протягом якого податкові накладні / розрахунки коригування можуть бути зареєстровані в ЄРПН.

Підприємство позивача, вважаючи відмову у реєстрації розрахунку коригування та індивідуальну податкову консультацію протиправними та такими, що порушують права, звернувся до суду з даним позовом.

Стосовно поданого до суду представником позивача клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Водночас, суд наголошує, що приписами ч.4 ст. 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено під час судового розгляду справи позивач у даному випадку шляхом звернення до суду з даним позовом оскаржує неприйняття Державною податковою службою України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунку коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №

При цьому, із даним позовом до суду позивач звернувся 07.11.2022 року шляхом направлення позову засобами поштового зв`язку.

Проте, як вказано представником позивача, до суду із даним позовом позивач не мав можливості звернутися з огляду на обставини запровадження воєнного стану та початок ведення активних бойових дій проти України, а також окупації території, на якій таке підприємство знаходилось.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відтак, вказані обставини свідчать на користь того, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулось поза межах визначеного приписами ст.122 КАС України шестимісячного строку, проте причини пропущення строку на звернення до суду з даним позовом є поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України передбачено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

З аналізу вищевказаних норм вбачається право позивача на внесення змін до податкової накладної, що була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із зміною кількісних та вартісних показників, внесених до такої податкової накладної.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що необхідність подання до реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної була обумовлена встановленням допущених описок та помилок при складенні такої стосовно написання назви товару, коду УКТ ЗЕД.

Згідно квитанції спірний розрахунок коригування контролюючим органом не було прийнято у зв`язку з порушенням вимог статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Суд зазначає, що зі змісту положень пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України вбачається, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

Відтак, враховуючи наведене вище, слід дійти висновку про те, що зміст зазначеної норми регламентує строки реалізації податковим органом свого права на самостійне визначення суми грошових зобов`язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 року по справі №820/3401/17.

Також, у постанові від 28.10.2021 року по справі №520/12915/19 Верховним Судом зазначено, що положення статті 102 Податкового кодексу України не регламентують порядок та строки здійснення коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг чи повернення товарів/коштів.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, даний пункт регламентує лише діяльність податкового органу, у зв`язку з цим він не може бути використаний для регулювання спірних правовідносин.

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем виникнення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Таким чином, дана норма не регулює порядок та строки здійснення реєстрації розрахунків корегування зобов`язань з податку на додану вартість.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до визначення, наданого у Порядку №1246 розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пункт 6 Порядку №1246 передбачає, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

Під час розгляду справи встановлено, що податкова накладна №6, до якої був поданий спірний розрахунок коригування, була сформована 03.07.2017 року, а отже, положення пункту 6 Порядку №1246 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин і відповідно не можуть бути підставою для відмови у реєстрації спірного розрахунку коригування.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

З огляду на вказане вище та недоведення відповідачем існування обставин, з якими положення податкового законодавства пов`язують можливість неприйняття розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд приходить до висновку про те, що Державна податкова служба України не мала законних підстав для відмови у прийнятті спірного розрахунку коригування, а тому дії Державної податкової служби України, які полягають у відмові в реєстрації спірного розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 року у справі №810/30/16, від 07.11.2018 року у справі №816/1403/17.

Отже, з огляду на вищевикладене, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним неприйняття Державною податковою службою України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунку коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.

Водночас, враховуючи обставини встановлення під час розгляду справи порушення прав підприємства позивача, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати складений Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунок коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., надану Державною податковою службою України Товариству з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України зазначено, що за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно з п. 52.2. ст. 52 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до п. 53.2. ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Отже, надана відповідачем індивідуальна податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії в розумінні Податкового кодексу України.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що у наданій підприємству позивача індивідуальній податковій консультації №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р. контролюючим органом було вказано на обставини того, що після спливу терміну 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування відсутні підстави для формування податкового кредиту на підставі податкової накладної чи коригування податкового кредиту на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, а тому відсутні підстави для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло 1095 календарних днів.

Надаючи оцінку вказаному та враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що надання такої індивідуальної консультації контролюючим органом позивачу є протиправним та таким, що порушує права останнього, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування такої податкової консультації.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря".

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (вул. Набережна, буд. 40, с. Шипувате, Великобурлуцький район, Харківська область,62651) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057), Державної податкової служби України (Львівська площа буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними неприйняття та визнання прийнятим, визнання протиправною та скасування консультації - задовольнити частиково.

Визнати протиправним неприйняття Державною податковою службою України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунку коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складений Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунок коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., надану Державною податковою службою України Товариству з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (вул. Набережна, буд. 40, с. Шипувате, Великобурлуцький район, Харківська область,62651, код ЄДРПОУ - 30742938) сплачену суму судового збору у розмірі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа буд. 8, м. Київ, 04053, ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.