Справа № 420/1466/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1466/23
УХВАЛА

27 січня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду за вх №2269/23 надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявник просить суд забезпечити позов, який буде подано у встановлений процесуальним законом строк, шляхом постановлення ухвали про зупинення дії рішення виконавчого комітету Болградської міської ради № 363 від 18.10.2022 р. «Про проведення громадського обговорення щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд, розташованих на території Болградської територіальної громади» в частині проведення громадського обговорення в селі Виноградівка Болградської територіальної громади Одеської області.

Відповідачем у даній заяві визначено Болградську міську раду.

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є мешканцем села Виноградівка, Болградського району, Одеської області, володіє об`єктом нерухомого майна, а саме: об`єктом житлової нерухомості (будинком садибного типу), який розташований на території Болградської територіальної громади Одеської області у селі Виноградівка. 02 грудня 2022 року на офіційному веб-сайті Болградської громади з`явилось інформаційне повідомлення про проведення громадських обговорень щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд на території Болградської територіальної громади.

Як вказано у заяві, дослідивши надіслані відповідачем документи, на підставі яких здійснюються громадські обговорення щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд в селі Виноградівка Болградської територіальної громади Одеської області та перейменування населеного пункту села Виноградівка (у тому числі оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень Рішення № 363) та аналізуючи зміст оскаржуваного Інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень (дія суб`єкта владних повноважень), можна дійти висновків, що оскаржуване рішення та дії суб`єкта владних повноважень (Відповідача) мають очевидні ознаки протиправності, є незаконними та необґрунтованими, порушують особисті немайнові права, свободи та інтереси позивача, суперечать моральним засадам суспільства з огляду на таке.

На думку заявника, відповідачем в порушення ст. 37 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 5, 7 ЗУ «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» не приймалися рішення про погодження списку об`єктів, що підлягають перейменуванню та рішення про проведення громадського обговорення щодо перейменування об`єктів у кількості десяти об`єктів. Відповідно, дії Відповідача з розміщення на офіційному веб-сайті Інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень перейменування об`єктів у більшій кількості, ніж зазначено у Рішенні № 324 та Рішенні № 363 є протиправними, суб`єкт владних повноважень не мав права всупереч процедурі виносити на громадське обговорення об`єкти не погоджені попередньо відповідним рішенням, такі дії є незаконними, оскільки суб`єкт владних повноважень проводить громадське обговорення в порядку, не передбаченому чинним законодавством (порушення ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії). Аналізуючи зміст Інформаційного повідомлення про проведення громадських обговорень, оприлюдненого 02.12.2022 р. на веб-сайті Болградської територіальної громади Одеської області, вбачається, що воно в порушення пп. 1 п. 4 Порядку № 989 не містить відомостей про суб`єктів, що внесли пропозицію щодо перейменувань, відомостей про строк та час проведення заходів з громадського обговорення, місцем проведення громадського обговорення вказано Болградську територіальну громаду Одеської області в цілому. Невиконання відповідачем зазначених вимог Порядку № 989 позбавляє позивача права на безпосередню участь у обговоренні питань щодо перейменувань, порушує права на участь у заходах з громадського обговорення.

У заяві також зазначено, що в порушення ст.ст.5, 6, 9 Конституції України, відповідачем створюються перешкоди Позивачеві в реалізації конституційних невід`ємних прав на участь у громадському обговоренні у передбаченими законом спосіб та порядку, позбавляє Позивача можливості прийняти участь у заходах з громадського обговорення питань перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд на території громади, де він виріс, навчався та проживає, громади, до якої позивач досі відчуває свою приналежність.

Крім цього, Інформаційне повідомлення про проведення громадських обговорень містить Додаток 1 (Переліку об`єктів, розташованих на території Болградської територіальної громади, яким пропонується присвоїти нову назву) та Додаток 4 (Лист-опитування в google-формі) до нього. В Переліку об`єктів, розташованих на території Болградської територіальної громади, яким пропонується присвоїти нову назву в с. Виноградівка (Додаток 1 до інформаційного повідомлення, Додаток 1.2) пропонуються дві нові назви села: «Курчу» та «Куртчу». Натомість, в Додатку 4 інформаційного повідомлення (Лист опитування в google-формі) пропонуються зовсім інші нові назви: «Курчі»/«Курчу». Відповідно логічним постає питання: «Яку саме нову назву обирає учасник обговорень з поміж трьох: Курчу (п`ять літер) або Куртчу (шість літер) або Курчі?». За своїм характером та способом відтворення розміщене на веб-сайті Відповідача Інформаційне повідомлення про проведення громадських обговорень та додатки до нього є електронними документами, на які розповсюджуються вимоги Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 р. № 1000/5 (далі по тексту Наказ № 1000/5). Розбіжність в назвах, вказаних у переліку та додатках до нього, створює зайву плутанину, як особисто для заявника так і для інших учасників обговорення, серед яких також є люди похилого віку, що може призвести до формування хибної думки щодо дійсної історичної назви села Виноградівка, та як наслідок обрання серед запропонованих варіантів назви, яка не має будь-якого стосунку ні до історичної пам`яті, ні до колишньої назви села, ні до історії гагаузів загалом .

Обґрунтовуючи протиправності рішення відповідача № 363 від 18.10.2022 р., порушеннями особистих немайнові прав, свободи та інтересів позивача, у заяві вказано, що Порядок № 989 містить вичерпний перелік форм проведення громадського обговорення, які організатор громадського обговорення визначає самостійно виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей. Однак, всупереч вимогам Порядку № 989, Відповідачем на власний розсуд затверджено власну, не визначену відповідним законом та/або порядком форму проведення громадського обговорення, а саме: листи опитування осіб, які проживають або мають відношення до Об`єкту, який пропонується перейменувати.»

На думку заявника, залучити у строки визначені п.3 № 363 від 18.10.2022 р. якомога більшу кількість представників громадськості з метою врахування їхньої безпосередньої думки шляхом надання ними пропозицій (зауважень) щодо перейменувань (найменувань) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд в селі Виноградівка та самого населеного пункту, не вбачається можливим.

Крім того, заявник вказує, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався. Станом на момент звернення з цією заявою, правовий режим воєнного стану на території України не скасований, щодня населення та інфраструктура України зазнають ракетних обстрілів, агресором (московією) застосовуються БПЛА, що в сукупності має наслідком припинення електропостачання, перебої в роботі органів та установ, в тому числі архівів, бібліотек тощо. За вказаних умов, ретельне дослідження запропонованих нових найменувань вулиць та села Виноградівка є вкрай утрудненим, а встановлення мінімальних строків на громадське обговорення та подання пропозицій/зауважень необґрунтовано поспішним та нерозважливим рішенням, що порушує особисті немайнові права Позивача.

Також, на думку позивача, рішення № 363 від 18.10.2022 року порушує особисті немайнові права, честь і гідність, посягає на охоронювану законом свободу Позивача та на право збереження власної національної ідентичності

На думку заявника відновленню історичної назви села Виноградівка має передувати виявлення та аналіз насамперед документів органів державної влади та місцевого самоврядування, картографічних, архівних, довідкових та інших джерел, які містять інформацію про ту чи іншу назву села Виноградівка у минулому. Після виявлення, такі документи мають бути оприлюднені, а вже після цього має початись процес обговорення та надання зауважень. Ці документи мають бути невід`ємними додатками документів, на підставі яких буде ухвалюватися рішення про перейменування. Натомість, наведені у Переліку об`єктів, розташованих на території Болградської територіальної громади (Додаток 1 до інформаційного повідомлення, Додаток 1.2) обґрунтування будь яких посилань на належні документи й інші (паралельні) джерела не містять, Закон № 2604-IV не виконується. Інтерпретація будь-ким певних історичних подій не є й бути не може належним та допустимим джерелом для встановлення географічної назви населеного пункту села Виноградівка.

У заяві зазначено, що в зв`язку з проведенням громадського обговорення щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд в селі Виноградівка на момент подання до суду заяви про забезпечення позову та наміром Позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів шляхом подання адміністративного позову про визнання протиправними та скасування рішень Відповідача, існує очевидна загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі тому що, вищезазначені рішення прийняті з грубим порушенням норм чинного законодавства і вони в свою чергу, позбавляють Позивача та представників громадськості права приймати безпосередню участь у громадському обговоренні питань щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд в селі Виноградівка, вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Отже, як стверджує заявник є достатні підстави для вжиття заходу забезпечення позову, оскільки вищевикладені обставини щодо забезпечення позову та невжиття заходів щодо зупинення дії рішення виконавчого комітету Болградської міської ради № 363 від 18.10.2022 р. «Про проведення громадського обговорення щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд, розташованих на території Болградської територіальної громади» в частині проведення громадського обговорення в селі Виноградівка можуть порушити та обмежити законні права, інтереси та свободи Позивача.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо виклику особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Розглядаючи подану заяву, суд дійшов зазначає таке.

Так, 21.09.2022 року виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області прийнято рішення №324 «Про погодження списку об`єктів топоніміки (вулиць, провулків, скверів, парків населеного пункту). розташованих та на території Болградської територіальної громади Болградського району Одеської області що підлягають перейменуванню».

18.10.2022 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», Постанови Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 р. № 989 «Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», рішення Болградської міської ради Одеської області від 29.09.2022 року № 1254-VIII «Про затвердження Порядку перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд, розташованих на території Болградської територіальної громади», рішення виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області від 21.09.2022 р. № 324 «Про погодження списку об`єктів топоніміки (вулиць, провулків, скверів, парків та населеного пункту), розташованих на території Болградської територіальної громади Болградського району Одеської області що підлягають перейменуванню», враховуючи воєнний стан на території України, який став наслідком повномасштабної агресії російської Федерації, з метою дерусифікації та декомунізації назв вулиць та провулків в населених пунктах Болградської територіальної громади Одеської області, виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області прийнято рішення №363, яким вирішено:

1. Провести громадське обговорення щодо питання перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ, розташованих на території Болградської територіальної громади (надалі об`єктів топоніміки), визначених у додатку (додається).

Громадські обговорення з питань перейменування (найменування) Об`єктив топоніміки проводити з мешканцями населених пунктів безпосередньо в населених пунктах, в яких пропонується їх перейменування.

2. Визначити форму проведення громадських обговорень: листи-опитування осіб. які проживають або мають відношення до Об`єкту, який пропонується перейменувати, виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

3. Визначити строк проведення громадських обговорень терміном 2 місяця з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення на сайті Болградської міської ради.

4. Призначити відповідальними за проведення громадського обговорення відділ містобудування та архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та державного архітектурно будівельного контролю Болградської міської ради, загальний відділ Болградської міської ради, старост Болградської територіальної громади.

5. Призначити відповідальним за підготовку та оприлюднення інформаційного повідомлення про організацію та проведення громадського обговорення - відділ містобудування та архітектури, будівництво, житлово-комунального господарства та державного архітектурно будівельного контролю Болградської міської ради.

6. Комісії з питань перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ, розташованих на території Болградської територіальної громади після Завершення громадських обговорень опрацювати отримані матеріали та подати до виконавчого комітету міської ради відповідні висновки необхідні для формування подання.

7. Контроль за виконанням цього рішення покласти на Болградського міського

03.12.2022 року на веб сайті оприлюднено повідомлення ро проведення громадських обговорень щодо перейменування (найменування) об`єктів топоніміки, вулиць, провулків, площ та інших споруд на території Болградської територіальної громади (https://bolgradska-gromada.gov.ua/news//).

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1 та 2 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Необхідно зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 826/7496/18 та від 03 листопада 2022 року у справі № 640/4468/22, від 30 листопада 2022 року по справі № 640/18741/20

Згідно ч.4 ст.150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд клопотань про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Положення ст. 150 КАС України передбачають, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову є обґрунтована заява сторони в тому числі із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 16.01.2023 року по справі №640/19975/21

Суд зазначає, що заявником не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували, що без вжиття судом заходів забезпечення позову виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав або інтересів позивача в майбутньому може бути істотно ускладнено чи унеможливлено, тобто заявником не було не лише доведено, а й належним чином обґрунтовано наявності підстав для забезпечення позову, визначених пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України, на який він посилався у своїй заяві.

Щодо покликань заявника про те, що відповідачем не приймалися рішення про погодження списку об`єктів, що підлягають перейменуванню та рішення про проведення громадського обговорення щодо перейменування об`єктів у кількості десяти об`єктів, то суд зазначає, що інформація щодо інших об`єктів, аніж визначено у рішенні від 21.09.2022 року №324, у рішенні від 18.10.2022 року №363 не було зазначено.

В той же час, правомірність дій щодо виконання п.3 рішення 18.10.2022 року №363 виходять за межі перевірки правомірності такого рішення.

Таким чином, суд вважає вказані доводи заявника необґрунтованими.

З аналогічних підстав суд відхиляє як необґрунтовані покликання заявника на його доводи щодо недоліків повідомлення, розміщеного на сайті відповідача та додатку 4 інформаційного повідомлення.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що у цій справі ознаки протиправності оскаржуваних рішень відповідача не були очевидними, а фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає доводи заявника необґрунтованими, оскільки забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, разом з тим позивачем не наведено обставин та достатніх аргументів, які б підтверджували існування вказаних вище підстав для забезпечення позову.

Тобто, фактично до заяви про забезпечення позову не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що:

1) невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, такими діями/бездіяльністю.

В свою чергу, суд вказує на те, що у разі встановлення наявності існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі суд може застосувати заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, виходячи з принципу співмірного вжиття заходів забезпечення позову та з огляду на приписи статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 154, 169, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Вовченко