Справа № 560/6874/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6874/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

25 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (ГУ ПФУ в Хмельницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (ГУ ПФУ в Вінницькій області) в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №85 від 31.03.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати позивачу до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1980 року у Хмельницькому технікумі радянської торгівлі та всі періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979;

- зобов`язати ГУПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 18.02.2022 про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням всіх доданих до неї документів, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду.

20 вересня 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням ГУ ПФУ у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.02.2022 позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до у Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

При цьому, до заяви позивачка додала необхідні документи, в тому числі трудову книжку серії НОМЕР_1 від 24.09.1979, диплом про навчання НОМЕР_2 , довідку до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ №774951 від 27.01.2022, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №85 від 31.03.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу визначеного ст. 32 (15 років), страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку позивача складає 11 років 03 місяці 15 днів.

До страхового стажу позивачки пенсійний орган не зарахував періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки документи про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » до ГУ ПФУ в Хмельницькій області не надходили, та період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки документи про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » до ГУ ПФУ в Хмельницькій області не надходили.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ч. 1ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 1058-IV, залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності.

Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Згідно ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Так, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Згідно п. 2.2 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначання пенсії по інвалідності: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Так, 18.02.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV до якої додала трудову книжку серії НОМЕР_1 від 24.09.1979, диплом про навчання НОМЕР_2 з метою підтвердження страхового стажу.

Проте, пенсійним органом до страхового стажу позивачки не враховані періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 та період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 28.06.1980, оскільки документи про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не надходили.

Згідно із ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, трудова книжка серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 заповнена 24.09.1979 на гр. ОСОБА_4 уповноваженою особою за видачу трудових книжок Хмельницького міського оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату.

При цьому, на титульній сторінці трудової книжки однією рискою закреслено колишнє прізвище позивачки " ОСОБА_2 " і записано прізвище " ОСОБА_3 ", яке в подальшому також закреслено однією рискою і записано прізвище " ОСОБА_5 ". Крім того, у верхньому лівому кутку на першій сторінці (титульному аркуші) внесені зміни про прізвище позивачки, а саме "Прізвище змінено на " ОСОБА_5 ", свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 , видане Будинком урочистих подій, 11.10.1986". Вказані зміни завірені Хмельницьким авіапідприємством Міністерства цивільної авіації "Хмельницький аеропорт".

Із змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 встановлено:

-у період з 05.06.1979 по 31.08.1979 позивач працювала продавцем у магазині - 3 у Хмельницькому міському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті;

- у період з 26.08.1980 по 29.04.1981 позивач працювала товарознавцем у Хмельницькій райсільхозтехніці;

- у період з 03.09.1981 по 11.03.1983 позивач працювала продавцем в Універмазі Хмельницького РПС;

- у період з 28.06.1983 по 08.12.1984 позивач працювала продавцем у ОРС ПО "Уренгойгаздобыча" Ямало-Ненецкий национальный округ;

- у період з 20.02.1985 по 13.09.1988 позивач працювала на посаді секретаря-машиніста у Хмельницький аеропорт;

- у період з 01.09.2001 по 01.12.2006 позивач працювала покоївкою у ВАТ "Готель "Поділля".

Таким чином, трудова книжка серії серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 дійсно належить позивачці ОСОБА_1 і містить усі необхідні відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, відомості про роботу та звільнення. Вказана трудова книжка не містить будь-яких виправлень чи неточностей.

Підставою для відмови у призначенні пенсії позивачці стало те, що пенсійний орган не зарахував до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 та період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 28.06.1980, оскільки зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не проведені, документів, які пов`язують ці зміни не надано, прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не пов`язанні.

Проте, будь-яких зауважень щодо правильності заповнення записів про роботу позивачки у трудовій книжці оскаржене рішення відповідача не містить.

Крім того, на момент звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком прізвище позивачки є " ОСОБА_5 ", що відповідає прізвищу, внесеному до трудової книжки позивачки. Водночас дошлюбне прізвище позивачки не впливає на можливість зарахування до страхового стажу періодів її навчання та роботи на підставі трудової книжки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також, у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права, а відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки, не може бути беззаперечною підставою для відмови в призначенні пенсії, особи, яка звернулася за такою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Таким чином, відповідач у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак цим правом не скористався.

Проте, відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили про те, що позивач не має права на зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи, оскільки недоліки в трудовій книжці останнього, ще не є підставою вважати, що в цей період він не працював.

Враховую викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач, при розгляді заяви ОСОБА_6 про призначення пенсії належним чином не з`ясував того, чи є підстави для задоволення поданої заяви, що в свою чергу являється, покладеним на нього законом обов`язком, чим позбавив позивача можливості на реалізацію права на пенсійне забезпечення, що в свою чергу вказує на обгрунтованість позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.