Справа № 460/18252/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/18252/21 пров. № А/857/13318/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської митниці,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року (суддя Друзенко Н.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 09.05.2022),

в адміністративній справі №460/18252/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" до Рівненської митниці,

про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,

встановив:

У грудні 2021 року позивач ТОВ "ГОЛД С" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Рівненської митниці, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 10.11.2021 року №UA204000/2021/000137/2; 2) визнати протиправною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA204000/2021/000260.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 10 листопада 2021 року за №UA204000/2021/000137/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA204000/2021/000260.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи. Зазначене рішення не базується на нормах матеріального права, винесено з порушенням норм процесуального права в частині повноти та необ`єктивності оцінки доказів, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що до митного оформлення декларантом не подано жодного з документів про додаткові витрати, понесені у зв`язку із продажем-купівлею товару, зокрема витрат на його транспортування. Звертає увагу апелянт на те, що в свідоцтві про реєстрацію вказано наступного власника Levchuk Oleksandr, який не відповідає суб`єктам купівлі-продажу товару, зазначеним в інвойсі від 28.10.2021 №823/2021, з урахуванням інформації, що перевізником товару згідно інформаційних відомостей ЄАІС Держмитслужби є ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ). Згідно умов Контракту до митного оформлення подано платіжне доручення від 28.10.2021 №(МUR) 13. У даному платіжному дорученні документом на підставі якого здійснено оплату за товар зазначено проформу від 22.10.2021. Однак, дану проформу до митного оформлення не подано. Також подане платіжне доручення не містить реквізитів підпису та печатки банку, хоча документом місця для таких реквізитів позначено. Крім зазначеного, пунктом 5.3. Контракту передбачено, що передоплата за товар у розмірі 7000 євро має бути здійснена протягом 30 днів з дня укладання договору. З урахуванням пункту 2.1 Контракту, згідно якого випливає, що предметом договору є транспортні засоби та запчастини, не зрозуміло за який товар проведено оплату за платіжним дорученням від 28.10.2021 №(МUR) 13. До митного оформлення надано копію експортної МД країни відправлення від 05.11.2021 №21РL402010Е1707639. При перевірці автентичності МД за номером МRN на сайті https:/ec.europa.eu/ інформацію про МД, яка задовольняла б запит не знайдено, що ставить під сумнів існування такого документу. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару. Вартість товару визначено на підставі інформації про вартість автобусу відповідно до бази даних ЄАІС Держмитслужби - МД від 21.10.2021 №UА205140/2021/076038 за рівнем митної вартості 8250 EUR/шт. У зв`язку з не наданням усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, та за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Тому вважає апелянт, що дії Рівненської митниці щодо винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості імпортованого товару є правомірними, обґрунтованими, здійснені в межах наданої законом компетенції і не порушують прав позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 09.05.2022 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

22.10.2021 між ТОВ ГОЛД С як покупцем та компанією SZTELLE AUTOMOBILE (Німеччина), як продавцем укладено договір 22/10/21, за умовами якого продавець продає, а покупець купує в Європейських країнах автотранспорт, а саме, марка: MAN, vin-код: НОМЕР_2 , вартість 7000,00 EUR. Договором передбачена 100% передоплата за товар впродовж 30 днів з дня його укладення. Пунктом 5.1 договору передбачено, що поставка товару здійснюється за рахунок продавця; витрати на поставку включаються до загальної вартості товару, який постачається до даному договору. Умови поставки: DAP-Рівне; товар доставляється своїм ходом або іншим засобом пересування до місця призначення представником продавця (п.3.1, п.3.2. договору) (а.с. 24-25).

ТОВ ГОЛД С 28.10.2021 сплатило на банківський рахунок компанії SZTELLE AUTOMOBILE 7000,00 EUR (а.с. 23).

28.10.2021 продавцем товару було оформлено на ім`я покупця рахунок-фактуру (інвойс) (німецькою: Rechnung) №823/2021 на транспортний засіб MAN, vin-код: НОМЕР_2 , вартістю 7000,00 EUR (а.с. 18).

09.11.2021 уповноваженою особою декларантом позивача було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2021/284618, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: Автобус пасажирський, міський, марки MAN А37, модель LIONS CITY, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 , загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія - 28, стоячих місць - 68, місце для сидіння інвалідів в колясці - 1 призначення: для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна-н/в, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 6871 см3, бувший у використанні, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення - 2007, модельний рік виготовлення 2007. Відправник / експортер SZTELLE AUTOMOBILE (Німеччина); країна відправлення / експорту: Німеччина; умови поставки: DAP- UA Рівне. Вартість товару визначена на рівні 7000 EUR (211418,20 грн.), за методом визначення митної вартості 1 (за ціною договору) (а.с. 16).

Для митного оформлення відповідачу було подано такі документи: рахунок фактура (Rechnung) №823/2021 від 28.10.2021; декларація про походження товару (Declaration of origin) №823/2021 від 28.10.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.05.2007; платіжне доручення в іноземній валюті №(MUR) 13 №0410001 від 28.10.2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 22/10/21 від 22.10.2021; договір про надання послуг митного брокера №14/05 від 15.05.2020; митна декларація країни відправлення №21PL402010E1707639 від 05.11.2021.

Того ж дня, митницею направлено декларанту електронне повідомлення, в якому зазначено, що подані до митного оформлення документи містять неточності, а саме: 1.1. Згідно поданого інвойсу від 28.10.2021 №823/2021 продавцем товару є SZTELLE AUTOMOBILE. Разом з тим, в поданому до митного оформлення свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 10.05.2007 № НОМЕР_3 власником товару є Braunschweiger Verkehrs-AG. При цьому, до митного оформлення не подано будь-яких документів щодо продажу товару від третьої особи, у тому числі договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. 1.2. У відповідності до виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 22.10.2021 №22/10/21 до митного оформлення подано платіжне доручення від 28.10.2021 №(MUR) 13 у якому зазначено документом на підставі якого здійснено оплату за товар проформу від 22.10.2021. Однак дану проформу до митного оформлення не подано. Також подане платіжне доручення не містить реквізитів підпису та печатки банку. 1.3. До митного оформлення надано копію експортної МД країни відправлення від 05.11.2021 №21PL402010E1707639. При перевірці автентичності МД за номером MRN на сайті https./еc.europa.eu/ інформацію про МД, яка задовольняла б запит не знайдено, що ставить під сумнів існування такого документу. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб. Також в повідомленні вказано, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, а саме вказано на те, що цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби - 8307,73 EUR. За наведеного зазначено про необхідність надати: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару; договір (угоду, контракт ) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів за увесь маршрут перевезення, які можливо поширити на заявлену партію товару відповідно до частини другої статті 53 МКУ, з урахуванням положень передбачених графою 20 Розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012; проформу від 22.10.2021 зазначену у платіжному дорученні від 28.10.2021 № (MUR) 13 (а.с. 28).

У відповідь на вказаний запит декларантом позивача повідомлено, що додаткові документи надаватися не будуть (а.с. 29).

10.11.2021 Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2021/000137/2 по митній декларації №UA204020/2021/284618, за яким митну вартість автобуса пасажирського, міського, марки MAN модель LIONS CITY, ідентифікаційний номер (номер шасі) НОМЕР_2 збільшено з 7000,00 EUR до 8250,00 EUR за резервним методом (а.с. 30).

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: Mитна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1) при проведені контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до статті 54 МКУ, необхідно зазначити, що подані декларантом до митного оформлення товарів документи містять неточності: 1.1.Згідно поданого інвойсу від 28.10.2021 №823/2021 продавцем товару є SZTELLE AUTOMOBILE. Разом з тим, в поданому до митного оформлення свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 10.05.2007 № НОМЕР_3 власником товару є Braunschweiger Verkehrs-AG. При цьому, до митного оформлення не подано будь-яких документів щодо продажу товару від третьої особи, у тому числі договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. 1.2.У відповідності до виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 22.10.2021 №22/10/21 до митного оформлення подано платіжне доручення від 28.10.2021 (MUR) 13, у якому зазначено документ на підставі якого здійснено оплату за товар проформу від 22.10.2021. Однак дану проформу для митного оформлення не подано. Також подане платіжне доручення не містить реквізитів підпису та печатки банку. 1.3.До митного оформлення надано копію експортної МД країни відправлення від 05.11.2021 №21PL402010E1707639.При перевірці автентичності МД за номером MRN на сайті https:/ec.europa.eu/ інформацію про МД, яка задовольняла б запит не знайдено, що ставить під сумнів існування такого документа. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб. Не надано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право впевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положенням статті 17 угоди про застосування статті VII ГААТ/CОТ від 1994р. II. Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів: 1.Цінова інформація згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби: МД від 21.10.2021 №UA205140/2021/076038 8250 EUR/шт, МД від 05.10.2021 №UA209180/2021/045964 8307,73 EUR/шт. 2. Цінова інформація сайту https://mobile.de: мінімальна вартість аналогічного транспортного засобу за технічними характеристиками та роком виготовлення становить 9900 євро нетто (без ПДВ) та 11781 євро брутто (з ПДВ)..

У рішенні зазначено, що митну вартість автобусу визначено на основі раніше визнаних митним органом вартостей, а саме згідно МД від 21.10.2021 №UA205140/2021/076038 8250 EUR х 30,2026 (курс валюти UAN/EUR) = 249171,45 грн. за шостим резервним методом визначення митної вартості.

З урахуванням цього Рівненською митницею винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2021/000260, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA204020/2021/284618 від 09.11.2021. У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості (а.с. 32-33).

Відповідно до приписів статті 55 МК України, за митною декларацією №UA204020/2021/286603 від 16.11.2021 року товар випущений у вільний обіг (а.с. 34).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.6 ст.257 МК України).

Крім цього, частиною третьою статті 318 МК України встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України).

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ст. 52 МК України).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч.4 ст.58 МК України).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи (ч. 4 ст. 53 МК України).

Отже, орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 19.02.2019 р. (справа №805/2713/16-а).

Крім цього, відповідно до ч.5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 54 цього Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що в частині четвертій статті 54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналогічний перелік причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), наведено у Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р..

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Крім цього, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частинами 1, 2, 5, 6 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частинами 1, 2 ст. 64 цього Кодексу встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

З матеріалів справи видно, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу - автобус пасажирський, міський, марки MAN А37, модель LIONS CITY, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, у зв`язку з чим митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на рівні 8250,00 EUR.

Під час митного оформлення відповідачу було надано митну декларацію №UA204020/2021/284618 від 09.11.2021, до якої додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 22/10/21 від 22.10.2021; рахунок фактуру (Rechnung) №823/2021 від 28.10.2021; декларація про походження товару (Declaration of origin) №823/2021 від 28.10.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.05.2007; платіжне доручення в іноземній валюті №(MUR) 13 №0410001 від 28.10.2021; договір про надання послуг митного брокера №14/05 від 15.05.2020; митна декларація країни відправлення №21PL402010E1707639 від 05.11.2021.

Судом досліджено вказані документи та не виявлено у них розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів UA204000/2021/000137/2 від 10.11.2021 відповідачем зазначено, що у поданих документах виявлені окремі неточності, а саме: 1) згідно поданого інвойсу від 28.10.2021 №823/2021 продавцем товару є SZTELLE AUTOMOBILE, в той час як в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 10.05.2007 № НОМЕР_3 власником товару є Braunschweiger Verkehrs-AG; 2) до митного оформлення подано платіжне доручення від 28.10.2021 (MUR) 13, у якому зазначено документ на підставі якого здійснено оплату за товар проформу від 22.10.2021, яку для митного оформлення не подано; 3) надано копію експортної МД країни відправлення від 05.11.2021 №21PL402010E1707639, якої немає на сайті https:/ec.europa.eu/.

Такими ж доводами мотивовано апеляційну скаргу, що за наявності виявлених розбіжностей, які декларантом не усунуто, митним органо прийнято спірне рішення про коригування митної вартості імпортованого товару, яке на думку Рівненської митниці, є правомірним, обґрунтованим, прийнятим в межах наданої законом компетенції, яке не порушує прав позивача.

Дослідивши обставини справи, суд зазначає наступне.

Щодо поданого інвойсу від 28.10.2021 №823/2021, у якому зазначено, що продавцем товару є SZTELLE AUTOMOBILE, в той час як в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 10.05.2007 № НОМЕР_3 власником товару є Braunschweiger Verkehrs-AG, то суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до німецького законодавства, для уникнення подвійної оплати ПДВ при купівлі автомобіля, потрібно оформити покупку належним чином з продавцем, який: 1) повинен бути платником ПДВ у країні, в якій веде свою діяльність, 2) покупець повинен бути не резидентом цієї країни. Якщо в оголошенні вартість на автомобіль складається з двох цін NETTO і BRUTTO, то береться нижча ціна, в іншому випадку, при наявності лише ціни BRUTTO повернути ПДВ не вдасться, так-як продавцем виступає приватна особа, яка не веде діяльність з продажу автомобілів, а лише має намір позбавитись свого власного автомобіля. У Німеччині правила щодо переоформлення автомобіля при покупці чи продажу, наступні: здійснити оплату за автомобіль у готівковій чи без готівковій формі на основі договору купівлі-продажу, інвойсу, фактури чи іншого документа; звернутись на митницю при перетині кордону для оформлення експортної декларації; перетнути кордон по спеціальній смузі для вантажних автомобілів і поставити відмітку в експортній декларації. Якщо пройти усі ці етапи, то продавцю в електронному вигляді приходить повідомлення про те, що автомобіль покинув межі країни і платити податок на додану вартість він вже не зобов`язаний. А тому, для уникнення подвійного оподаткування ПДВ, приватні особи у Німеччині здійснюють продаж автомобілів через торгові майданчики, які мають статус юридичної особи та є платниками ПДВ. Відповідно і відправником транспортного засобу у митній декларації зазначається представник торгового майданчика, оскільки саме юридичній особі на підставі експортної декларації буде відшкодовано суму ПДВ з вартості продажу. Таким чином, відповідні розбіжності у поданих до митного оформлення документах мають логічне пояснення і жодним чином не свідчать про фіктивність операції з придбання позивачем автобуса.

Крім цього, правила переоформлення в іноземній країні права власності на вживані транспортні засоби, жодним чином не можуть ставити під сумнів відповідні правочини щодо переходу права власності та такі транспортні засоби. Більше того, реєстраційні документи на транспортний засіб не можуть впливати на рівень митної вартості транспортного засобу, позаяк вони жодним чином не стосуються числових значень вартості товару.

Варто зауважити, при купівлі автобусу 28.10.2021 від офіційного державного органу Німеччини було отримано Страхове підтвердження №H3RMUM2, номер страхового полісу 21К452161, яке підтверджує страхування відповідальності автотранспортних засобів за короткостроковими номерними знаками (5 днів) з червоним номерним знаком. Ця страхова картка, яка видана HDI Global Specialty SE у Гановері, Німеччина, дійсна для Німеччини, Польщі, України та інших країн, і підтверджує, що SZTELLE AUTOMOBILE є легальним і належним продавцем товару - автобусу MAN, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Щодо поданого до митного оформлення платіжного доручення від 28.10.2021 (MUR) 13, у якому зазначено документ на підставі якого здійснено оплату за товар проформу від 22.10.2021, яку для митного оформлення не подано, то слід зауважити, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); а якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Оскільки товар заявлений до розмитнення був об`єктом купівлі-продажу, що підтверджується договором №22/10/21/1 від 22.10.2021, то на виконання вимог ч.2 ст.53 МК України митному органу було надано інвойс №823/2021 від 28.10.2021 та платіжне доручення (MUR) 13 від 28.10.2021. Вказані документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості транспортного засобу.

Та обставина, що в графі деталі платежу платіжного доручення (MUR) 13 від 28.10.2021 банківською установою зазначено №PRO FORMA DD 22.10.2021, пояснюється тим, що 27.10.2021 ТОВ ГОЛД С в Рівненській філії АТ КБ ПриватБанк було погоджено Імпортний договір №PRO FORMA від 22.10.2021 на купівлю валюти в розмірі 7000 євро з метою придбання транспортного засобу - автобуса пасажирського, міського, марки MAN, модель A37 LIONS CITY, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в іноземного контрагента юридичної особи SZTELLE AUTOMOBILE (Німеччина). При цьому, банку було повідомлено всі деталі платежу, в тому числі і ті, які дозволяли однозначно ідентифікувати транспортний засіб, за який вноситься оплата у валюті (по ідентифікаційному номеру - номеру шасі). Натомість банківською установою до відповідної графи платіжного доручення в іноземній валюті внесено відповідний мінімум інформації, що в той же час не ставить під сумнів ні сам банківський переказ, ні відповідне призначення таких коштів. Саме платіжне доручення в іноземній валюті містить печатку AT КБ ПРИВАТБАНК (Північно-Західне відділення банку № 8) (а.с. 23).

Щодо обставин того, що декларантом надано копію експортної МД країни відправлення від 05.11.2021 №21PL402010E1707639, якої немає на сайті https:/ec.europa.eu/, суд першої інстанції правильно вказав, що такий документ є додатковим, а не основним, який може за наявності надаватись декларантом для підтвердження митної вартості товару, і та обставина, що дана декларація не знайдена на сайті https:/ec.europa.eu/ не доводить її фіктивність.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що митну вартість імпортованого товару визначено уповноваженою особою декларанта обґрунтовано за основним методом, а до самої митної декларації подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору та підтверджуючих ціну договору додаткових документів.

Проте, відповідачем всупереч частини 3 статті 53 Митного кодексу України не було повідомлено декларанта, які саме числові значення складових митної вартості транспортного засобу чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, не підтверджені, а наведені вище сумніви визнаються судом як необґрунтовані.

Крім того, у митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку із тим, що інформація, яка міститься на загальнодоступних інтернет ресурсах, вартість даного товару є вищою, за заявлену декларантом. У зв`язку з чим митним органом розпочато процедуру консультації та направлено повідомлення про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що застосування шостого, резервного методу визначення митної вартості відповідно до вимог статті 64 МК України імперативно передбачає, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У даному випадку, покликання на такі, раніше визнані вартості, у рішенні відсутні, коригування здійснене за джерелом, використання якого Митним кодексом не передбачене, що суд вважає недотриманням норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

На вимогу митниці уповноваженою особою декларанта не було додатково подано витребуваних документів, що підтверджують заявлену митну вартість.

Колегія суддів звертає увагу на те, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Колегією суддів встановлено, що уповноважено особа декларанта надала митниці достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не вказав на документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

Необґрунтовані є покликання відповідача, що фактичною підставою для сумнівів відповідача у правильності визначення позивачем митної вартості товарів слугувала інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, а саме стосовно цінової інформації в ЦБД ЄАІС Держмитслужби, де фігурує митна декларація від 21.10.2021 №UA205140/2021/076038 в якій визнана митна вартість аналогічно товару становить 8250 EUR, оскільки така інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

З оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів видно, що у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.

Крім того, суду взагалі не надано копії митної декларації від 21.10.2021 №UA205140/2021/076038, яка взята за основу для визначення митної вартості відповідного товару імпортованого позивачем і зазначена, як підстава виникнення сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару за митною декларацією №UA204020/2021/ 284618, що не дозволяє суду оцінити ідентичність товару (за маркою автобуса, моделлю, виробником, роком випуску, тощо) та співставність умов поставки.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на умови поставки та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Натомість в оскаржуваному рішенні про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціну одного товару до іншого і жодним чином не обґрунтував своє рішення.

За встановленого спірне рішення не відповідає вимогам обґрунтованості.

Колегія суддів також звертає увагу, що оскаржуване рішення митного органу не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

За умови не наведення органом доходів і зборів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, що ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Отже, вартість імпортованого товару (автобус пасажирський, міський, марки MAN А37, модель LIONS CITY, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 ) в повній мірі підтверджується поданими декларантом до митного оформлення документами, згідно яких товар придбано позивачем за ціною 7000,00 євро.

Тому доводи апелянта про те, що заявлена митна вартість товару є документально непідтвердженою, суд вважає необґрунтованими.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA204000/2021/000137/2 від 10.11.2021 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA204000/2021/000260.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року в адміністративній справі №460/18252/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль