Справа № 360/8198/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року справа №360/8198/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 360/8198/21 (головуючий суддя І інстанції Басова Н.М.), складеного в повному обсязі 22 лютого 2022 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому після уточнення позовних вимог позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.09.2021 № 36 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням пільгового стажу роботи за списком №1, який складає 6 років 11 місяців 20 днів у періоди з 14.08.1989 по 11.12.1995 та з 20.12.1995 по 09.08.1996, на підставі заяви від 07.09.2021 та від 09.09.2021 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з грудня 1990 року по листопад 1995 року, виданої Філією «Шахта «Ніканор Нова» ДУП «Центрвугілля» від 09.01.2020 № 1 та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з січня 1996 року по липень 1996 року, виданої Філією «Шахта «Ніканор Нова» ДУП «Центрвугілля» від 14.01.2020 № 1;

- постановити окрему ухвалу відносно Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за порушення пунктів 7 та 9 розділу І Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 та ст. 46 Конституції України;

- постановити окрему ухвалу відносно Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за порушення 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пунктів 7 та 9 розділу І Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 та ст. 46 Конституції України

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.09.2021 №36 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у прийняті та розгляді всіх документів поданих ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, період з 14.08.1989 по 11.12.1995 на посаді гірника з повним робочим днем під землею в шахті «Перевальська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» та за період з 20.12.1995 по 09.08.1996 на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті імені Артема виробничого об`єднання «Лугансьвугілля». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії за періоди з грудня 1990 року по листопад 1995 року та з січня 1996 року по липень 1996 року, виданих 09.01.2020 №1 та 14.01.2020 №1 відповідно, та з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 360/8198/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача мають бути надані уточнюючі довідки щодо характеру роботи, підтвердження пільгового характеру роботи має відбуватись за результатами атестації робочого місця.

Сторони в судове зсідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/8198/21, однак листом від 25.08.2022 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа знаходиться в приміщенні суду у м. Сєвєродонецьк, де ведуться бойові дії. Також повідомлено, що всі документи, які надійшли у паперовому вигляді скановано та експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 17.01.1997 Перевальським РВУМВС України у Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 06.09.2021 №919-

07.09.2021 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши відповідний пакет документів, заяву зареєстровано за №7424

09.09.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в якій просив з метою врахування пільгового стажу та заробітної плати, отриманої в періоди роботи на шахті, для призначення пенсії за віком відповідно до законодавства, додав документи на підтвердження стажу роботи у період з 1989-1996 років та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за вказаний період

На звернення позивача від 09.09.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано відповідь від 30.09.2021 №1200-0211-8/40469, в якій зазначив, що до звернення додано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.01.2020 №№1,2,3 та від 14.01.2020 №№,1,2,3,4, які видані «Филиалом «Шахта Никанор-Новая» Государственного унитарного предприятия Луганской Народной Республики «Центруголь» (мова оригіналу). Вся документація та архіви зазначеного підприємства залишились в м. Стаханові Луганської області, яке згідно із додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 (із змінами та доповненнями) є тимчасово окупованою територією України. З огляду на вищевикладене, врахувати для обчислення пенсії довідки №№1,2,3 від 13.01.2020 та довідки №№1,2,3,4 від 14.01.2020 немає законних підстав

Адвокатом позивача сформовано до Відповідача 2 адвокатський запит, в якому просив надати інформацію щодо, зокрема, обчислення стразового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

На вищевказаний адвокатський запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано відповідь від 22.10.2021 №1200-0202-8/45336, в якій зазначив, що 07.09.2021 до відділу обслуговування громадян № 9 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. На підставі принципу екстериторіальності заяву від 07.09.2021 про призначення пенсії було розглянуто відділом призначенім пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області та прийняте рішення від 13.09.2021 № 36 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. На підставі наданих документів до загального страхового стажу зараховано 33 роки З місяці 2 дні (стаж враховано по 30.09.2016). Не зараховано до загального стажу період роботи з 20.07.1984 по 14.10.1985 на посаді токаря в Куп`янському ливарному заводі, оскільки запис не відповідає вимогам Інструкції 162, а саме відсутні номер та дата наказу в підставі про прийняття на роботу. Всі інші періоди, які зазначено у запиті, зараховано до страхового стажу. До пільгового стажу, у зв`язку відсутністю уточнюючих довідок про підтвердження пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, не зараховано наступні періоди роботи: з 14.08.1989 по 11.12.1995 на посаді гірника з повним робочим днем під землею в шахті «Перевальська» виробничого об`єднання «Ворошилоградвугілля»; з 20.12.1995 по 09.08.1996 на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті імені Артема виробничого об`єднання «Луганськвугілля». 09.09.2021 за вхідним номером 12884/8 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшло звернення від ОСОБА_1 щодо можливості зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи в шахті «Перевальська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугялля» та в шахті імені Артема за долученими до звернення довідками. Вся документація та архіви зазначених підприємств залишилися в м. Зоринську Луганської області, які згідно із додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 (із змінами та доповненнями) є тимчасово окупованою територією України, відповідно довідки, які створені будь-якими органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території України, не є дійсними, про що повідомлено заявника листом від 30.09.2021 за вихідним номером 1200-0211-8/40469

З форми РС-право вбачається, що страховий страж позивача складає 33 роки 3 місяці та 2 дні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.09.2021 №36 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Також в рішенні зазначено, що Список №1 зараховується лише за довідками, які підтверджують пільговий характер праці, таких довідок не надано.

В матеріалах справи наявний військовий квиток серії НОМЕР_3 від 16.10.1985 (зворотній бік а.с.91, а.с.92); диплом серії НОМЕР_4 (а.с.93); індивідуальні відомості про застраховану особу Форми ОК-5 (зворотній бік а.с.93, а.с.94-95); трудова книжка серії НОМЕР_5 (а.с.13-16); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 09.01.2020 №1 про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с.20); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 09.01.2020 №2 (а.с.21); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 13.01.2020 №1 щодо роботи ОСОБА_1 (а.с.22); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 13.01.2020 №2 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.23); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 13.01.2020 №3 щодо перейменування шахти (а.с.24); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №1 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 (а.с.25); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №1 щодо роботи ОСОБА_1 на шахті «Перевальська» (а.с.26); довідки філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №№2,3,4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.27,28,29); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №5 щодо перейменування шахти (а.с.30); довідка філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 17.01.2020 №2 щодо роботи ОСОБА_1 (а.с.31); лист від 04.11.1997 №64/05-803 щодо атестації робочих місць в шахті «Перевальська» (а.с.32); наказ "Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2" (а.с.33); протокол №11 засідання атестаційної комісії №556 від 13.10.1997 (а.с.34); наказ від 18.06.1998 №350 (а.с.35,36); лист від 09.06.1998 №69/05-489 щодо атестації робочих місць в шахті «Лугансьвугілля»

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша).

Відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_5 від 20.07.1984, в межах спірних періодів роботи позивача, встановлено, що в період:

- з 14.08.1989 по 11.12.1995 позивач працював в шахті «Перевальська»;

- з 20.12.1995 по 09.08.1996 в шахті імені Артема виробничого об`єднання «Лугансьвугілля» (а.с.13-14).

Записи за вказані періоди роботи засвідчено відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не має, записи проведені у відповідності до вимог Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт.

Підставою для не зарахування періодів роботи з 14.08.1989 по 11.12.1995 та з 20.12.1995 по 09.08.1996 Відповідач 1 зазначив, що пільговий стаж за Списком №1 зараховується за довідками, які підтверджують пільговий характер праці, таких довідок не надано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1, 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, з довідки філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 09.01.2020 №1 про заробітну плату для обчислення пенсії вбачається, що ОСОБА_1 в період з 1990 року по 1995 рік включно отримував заробітну плату

В довідці філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 13.01.2020 №1 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно з 20.12.1995 по 09.08.1996 працював гірничим майстром підземним

Також, з довідки філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 13.01.2020 №2 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що у період з 21.12.1995 по 09.08.1996 ОСОБА_1 виконував гірничі роботи з повним робочим днем під землею на ділянці конвеєрного транспорту за професією гірничим майстром підземним, що передбачена Списком №1 З довідки філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №1 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 вбачається, що в період з січня 1996 року по липень 1996 року останній отримував заробітну плату

В довідці філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №1 щодо роботи ОСОБА_1 на шахті «Перевальська» зазначено, що останній дійсно працював на вказані шахті

Крім того, в довідці філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №2 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що у період з 25.08.1989 по 28.09.1989 виконував гірничі роботи, навчався на курсах гірників підземних при Перевальській філії, отримував тарифну ставку гірників підземного 1 розряду; у період з 29.09.1989 по 21.08.1992 виконував гірничі роботи на підземній ділянці шахтного транспорту з повним робочим днем під землею

В довідці філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №3 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що у період з 13.10.1992 по 09.12.1995 виконував гірничі роботи на підземній ділянці шахтного транспорту з повним робочим днем під землею

В довідці філії "шахта "Ніканор-Нова" Державного унітарного підприємства "Центрвугілля" від 14.01.2020 №4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що у період з 22.08.1992 по 12.10.1992 виконував гірничі роботи на підземній ділянці шахтного транспорту з повним робочим днем під землею

В матеріалах справи наявний наказ "Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2" (а.с.33), протокол №11 засідання атестаційної комісії №556 від 13.10.1997 (а.с.34) та наказ від 18.06.1998 №350

Враховуючи наявність в трудовій книжці повної інформації щодо характеру роботи позивача, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 4 Закону № 1207-VII, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі ч. 1 ст. 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно з ст. 18 Закону № 1207-VII, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Положеннями ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, Суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Отже, у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області позивачу у реалізації його права на соціальне забезпечення не є пропорційною меті, якої намагалось досягти Головне управління Пенсійного фонду України цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням Головного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, виданих установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Отже, відповідачем протиправно не враховані уточнюючі довідки, надані позивачем

Щодо посилання відповідачів на відсутність даних про проведення атестації робочого місця, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

На підставі вищевикладеного, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.09.2021 №36 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та таким, що не відповідає критеріям визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого підлягає скасуванню.

При цьому, Відповідач 2 всупереч вимогам КАС України та Порядку №22-1 вчинив протиправні дії щодо не належного розгляду заяви позивача від 09.09.2021 з приводу призначення пенсії, в частині відмови прийняти та розглянути всі документи подані разом із заявою про призначення пенсії.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 2 зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 14.08.1989 по 11.12.1995 на посаді гірника з повним робочим днем під землею в шахті «Перевальська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», період з 20.12.1995 по 09.08.1996 на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею на шахті імені Артема виробничого об`єднання «Лугансьвугілля» та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах від 07.09.2021 з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії за періоди з грудня 1990 року по листопад 1995 року та з січня 1996 року по липень 1996 року, виданих 09.01.2020 №1 та 14.01.2020 №1 відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 360/8198/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко