Справа № 640/4362/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4362/20 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Класика комфорту» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Класика комфорту» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання скарги задоволеною, а податкових повідомлень-рішень скасованими, визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Класика комфорту» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в місті Києві, в якому просила:

1) визнати скаргу ТОВ «Класика комфорту» за вх. № 16060/6, 16089/6 від 12.12.2019 та № 16559/6 від 16.12.2019 задоволеною, а податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 2 від 28.11.2019 та № 2 від 28.11.2019 - скасованими;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України № 5032/6/99-00-08-05-06 від 10.02.2020 про результати розгляду скарг.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що скарги позивача на податкові повідомлення-рішення податковим органом були розглянуті з порушенням встановленого Податкового кодексу України строку на 1 день, хоча податковий орган сам у рішенні про продовження строку розгляду скарги визначив дату, до якої продовжено такий строк, тому, скарга вважається задоволеною, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - скасованими.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначена апеляційна скарга обґрунтована тим, що пункт 56.13 статті 56 Податкового кодексу України не може бути застосований до строків, визначений контролюючим органом.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин норми пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, що призвело до незаконного винесення судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу податковим органом вказано про те, що прийняття рішення 10.02.2020, з огляду на те, що останній день розгляду скарги припав на 09.02.2020 - вихідний день, не може свідчить про порушення суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавства.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 2, яким встановлено, що ТОВ «Класика комфорту» завищило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 587926 грн. та № 2, яким збільшило грошове зобов`язання ТОВ «Класика комфорту» зі сплати податку на додану вартість на суму 4504890 грн. і нарахувало 2252445 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Класика комфорту» подало скаргу до ДПС України електронною поштою, поштовим відправленням та безпосередньо до скриньки для кореспонденції, яка розміщена приміщенні контролюючого органу.

У зв`язку з цим, скарзі було присвоєно три вхідні номери: вх. № 16060/6, 16089/6 від 12.12.2019 та № 16559/6 від 16.12.2019.

Після отримання скарги, ДПС України прийняло рішення № 14693/6/99-00-08-05-01 від 26.12.2019 та № 78/6/99-00-08-05-02-06, № 87/6/99-00-08-05-01-06 від 02.01.2020 про продовження строку розгляду скарги ТОВ «Класика комфорту» до 09.02.2020 (включно).

Надалі, ДПС України 10.02.2020 прийнято рішення про результат розгляду скарг №5032/6/99-00-08-05-06, яким частково задовольнило скаргу ТОВ «Класика комфорту» та частково скасувало податкові повідомлення-рішення № 2 та № 2 від 28.11.2019.

Як наслідок, 13.02.2020, на виконання рішення ДПС України від 10.02.2020 про результат розгляду скарг, ГУ ДПС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення № 2, яким збільшило грошове зобов`язання ТОВ «Класика комфорту» зі сплати податку на додану вартість на суму 969613 грн. і нарахувало 484807 грн. штрафних санкцій та № 2, яким встановило, що ТОВ «Класика комфорту» завищило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 587926 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача за результатами розгляду скарг та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не наведено жодного обґрунтування стосовно спростування встановлених порушень при здійсненні позивачем своєї господарської діяльності, які, в свою чергу, знайшли своє відображення у податковому повідомленні-рішенні у вигляді донарахувань грошових зобов`язань, відтак підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до норм п. 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

За приписами пункту 56.3 статті 56 ПК України, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Так, пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що онтролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 статті 59 вказаного Кодексу закріплено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

З огляду на вищевикладені норми вбачається, що юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого Податковим кодексом України або продовженого рішенням керівника контролюючого органу (його заступника) строку розгляду скарги платника податків, та ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги на адресу платника податків з повідомленням про вручення, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня.

У свою чергу, визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржене рішення контролюючого органу з цього часу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку.

При цьому, Верховним Судом вже неодноразово, зокрема, у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі №826/4049/14, від 24 січня 2019 року у справі №826/500/15, від 12 грудня 2019 року у справі №820/1929/17, від 12 листопада 2020 року у справі №810/3577/17, за аналогічних обставин було зроблено чіткий правовий висновок про те, що у разі ненадіслання суб`єктом владних повноважень вмотивованого рішення за скаргою платника податків, остання вважається задоволеною на користь платника.

Як свідчать матеріали справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийняті податкові повідомлення рішення № 2 від 28.11.2019 та № 2 від 28.11.2019.

Не погоджуюсь з законністю винесення податкових повідомлень-рішень, ТОВ «Класика комфорту» вжиті досудові засоби врегулювання спору, а саме, подано скарги до ДПС України на податкові повідомлення-рішення № 2 від 28.11.2019 та №2 від 28.11.2019.

За результатом розгляду вищезазначених скарг, ДПС України прийняло рішення №14693/6/99-00-08-05-01 від 26.12.2019 та №78/6/99-00-08-05-02-06, № 87/6/99-00-08-05-01-06 від 02.01.2020 про продовження строку розгляду скарги ТОВ «Класика комфорту» до 09.02.2020 (включно).

Надалі, Державною податкової службою України 10.02.2020 прийнято рішення про результат розгляду скарг №5032/6/99-00-08-05-06, яким частково задовольнило скаргу ТОВ «Класика комфорту» та частково скасувало податкові повідомлення-рішення №2 та № 2 від 28.11.2019.

На думку апелянта, вказані скарги були розглянуті з порушенням строку, визначеного нормами Податкового кодексу України, тому податкові повідомлення-рішення мали б бути автоматично скасовані.

Відповідно до пункту 56.13 статті 56 ПК України, у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Статтею 67 КЗпП України, встановлено, що загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при п`ятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством, визначається графіком роботи підприємства, установи, організації, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, і, як правило, має надаватися підряд з загальним вихідним днем.

У свою чергу, стаття 71 КЗпП України, визначає, що робота у вихідні дні забороняється.

У органів доходів і зборів, як і у більшості інших державних органів встановлено 5-ти денний робочий тиждень, з вихідними днями суботою та неділею, отже, в даній ситуації, пункт 56.13 ПК України підлягає застосуванню.

З огляду на вказані норми вбачається, що прийняття контролюючим органом рішення за наслідками розгляду скарг не 09.02.2020 а 10.02.2020, з урахуванням того, що 09.02.2020 був вихідний день, не порушує вимог Податкового законодавства України, оскільки оскаржуване рішення прийняте в строки визначені ПК України, що спростовує доводи апелянта у цій частині.

Таким чином, підстави для скасування податкових повідомлень-рішень №2 та № 2 від 28.11.2019 відсутні, оскільки норми ПК України передбачають задоволення скарги платників податків лище у разі порушення строків їх розгляду, але вказаних обставин встановлено не було.

Норма пункту 56.13 статті 56 ПК України, не розмежовують строки на визначені законодавством та на самостійно визначенні, в вказаній нормі чітко зазначено, що у разі коли останній день строків (без розподілу на законодавчі чи самостійно визначені) припадає на вихідний або святковий день останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем, за даних же обставин, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що такий день припадає на 10.02.2020.

Також твердження апелянта про те, що оскільки скарга ТОВ «Класика комфорту» є задоволеною, то податкові повідомлення-рішення Головним управлінням ДПС у м. Києві № 2 та № 2 від 28.11.2019 є повністю скасованими, оскільки скарга позивача не є задоволеною, а лише є задоволеною частково.

При цьому, позивачем не наведено жодного обґрунтування стосовно спростування встановлених порушень при здійсненні позивачем своєї господарської діяльності, які, в свою чергу, знайшли своє відображення у податкових повідомленнях-рішеннях у вигляді донарахувань грошових зобов`язань.

Посилання скаржника на пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України згідно якої у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків, колегія суддів оцнює критично, оскільки у даному випадку як встановлено вище жодних порушень податкових органом при розгляді скарг позивача вимог чинного законодавства встановлено не було, що свідчить про відсутність підстав для застосування вказаної норми.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Класика комфорту» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук