Справа № 620/8647/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/8647/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль"
доЧернігівської митниці
провизнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації,
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» звернулось до суду з позовом до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2022/0000075/2 від 31.10.2022; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2022/0000145.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що коригування митної вартості за допомогою резервного методу має протиправний характер, оскільки документи, надані до митного оформлення, мали всі необхідні відомості для перевірки заявленої позивачем митної вартості за основним методом. Вказує, що відмова відповідача у визнанні заявленої митної вартості є безпідставною та протиправною, оскільки ґрунтується на суб`єктивній думці посадової особи, що прийняла рішення, та ігноруванні документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами проведеного аналізу наданих документів було встановлено, що: 1. відповідно до п.п. 1.2 п. 1 «Предмет договора» контракту від 21.03.2022 №210322 на кожну партію товару оформлюється додаток до контракту, в якому зазначаються кількість, асортимент, ціни, суми, пакування, термін відвантаження, реквізити вантажоодержувача та найменування виробника. В наданій до митного оформлення специфікації від 02.09.2022 №2 не вказано термін відвантаження товару та реквізити вантажоодержувача; 2. відповідно до п.п. 3.2 п. 3 «Условия оплаты» контракту від 21.03.2022 №210322 сплата коштів за товар здійснюється трьома частинами на умовах передоплати у співвідношенні 30%:30%:40% від загальної суми партії товару. Рештою наданих товаросупровідних документів інших умов сплати коштів передбачено не було. В свою чергу, до митного оформлення надано платіжне доручення від 30.09.2022 №55, відповідно до якого кошти за товар було сплачено однією сумою 39300 USD, що є порушенням умов контракту; 3. відповідно до CMR від 05.10.2022 №0119586 місцем розвантаження товару вказано м. Київ, вул. Сортувальна 2. В той же час, в заявці на перевезення від 30.09.2022 №2 зазначено іншу адресу розвантаження: м. Київ, вул. Калачівська 13; 4. в заявці на перевезення від 30.09.2022 №2 завантаження товару мало здійснюватися 01.10.2022, але згідно з CMR від 05.10.2022 №0119586 продукцію було завантажено в м. Бухара (Узбекистан) 05.10.2022. Також в даному документі є ділянка маршруту «Орловка Хелмеу-Київ», не зрозумілі причини після ввезення на митну територію України через Орлівку наступного маршруту в румунське місто Хелмеу. Враховуючи розбіжності в документах, відсутність усіх складових митної вартості, приймаючи до уваги митні оформлення даної продукції, здійсненої в попередній період, були підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та визначення митним органом митної вартості товару самостійно.

Ухвалою суду від 05.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання представника Чернігівської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 210322 від 21.03.2022 (надалі - Контракт) укладеного між ТОВ «ТК-Домашній текстиль» (Покупець) та ТОВ «О`КТАМ Ко» (далі Продавець), Продавець зобов`язується поставити та передати Покупцю текстильну продукцію (Товари), а Покупець прийняти та оплатити на умовах даного Контракту (а.с. 26-30).

28.10.2022 декларантом, який діяв від імені ТОВ «ТК-Домашній текстиль» (надалі - Позивач), подано до Чернігівської митниці (надалі - Відповідач) декларацію №UA 102020/2022/005387 (а.с. 20-22) та заявлено до митного оформлення отриманий за Контрактом Товар:

1. Тканина б/п відбілена, 100% бавовна, полотняного переплетення. шир.220+/-3 см., щільність 138+/-3 г/м2.

Використовується на власних виробничих потужностях.

Виробник - ООО «О`КТАМ КО»

Країна виробництва - UZ.

Торговельна марка - О`КТАМ.

2. Тканина б/п вибивна, 100% бавовна, полотняного переплетення, шир.220+/-3 см., щільність 138+/-3 г/м2.

Використовується на власних виробничих потужностях.

Виробник - ООО «О`КТАМ КО»

Торговельна марка - О`КТАМ.

Країна виробництва - UZ

Загальна вартість товарів - 39 300 доларів США.

Разом з митною декларацією № UA 102020/2022/005387 від 28.10.2022, декларантом на підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товарів подано митному органу: Інвойс/рахунок-фактура № 2 від 05.10.2022 (а.с. 31); Зовнішньо-економічний Контракт № 210322 від 21.03.2022 (а.с. 20-25); Банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення № 55 від 30.09.2022, що підтверджує повну оплату товару (а.с. 32); Довідка про транспортні витрати № 3 від 21.10.2022 (а.с. 33); Транспортний документ CMR 0119586 (а.с. 39). Додатково декларантом надано митному органу: Рахунок-фактура № 2 від 02.09.2022 (а.с. 41); Пакувальний лист № 2 від 05.10.2022 (а.с. 43); Специфікація № 2 від 02.09.2022 (а.с. 131); Сертифікат походження товару UZUA01 від 05.10.2022 (а.с. 42); Копія митної декларації країни відправлення № 06006/05.10.2022/0011369 від 05.10.2022 (а.с. 44-46); Книжка МДП (TIR carnet) № МХ85180047 від 05.10.2022 (а.с. 40); Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 65 від 24.10.2022 (а.с. 38); Виписка з бухгалтерської документації від 30.09.2022; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.09.2022 (а.с. 49-52); Договір (контракт) про перевезення № 109 від 01.09.2022 (а.с. 34-37); Заявка на перевезення № 2 від 30.09.2022 (а.с. 48); Паспорт якості № 5 від 05.10.2022 (а.с. 53-54); Паспорт якості № 6 від 05.10.2022 (а.с. 55-58).

Під час перевірки наданих для підтвердження митної вартості товару документів фахівцями контролюючого органу представнику позивача було надіслано повідомлення, в якому вказано, що на виконання вимог частини третьої статті 53 Митного кодексу України, оскільки невідомо відомості про всі складові заявленого рівня митної вартості необхідне подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, а саме: висновки про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством на дану партію товару; бухгалтерську документацію (а.с. 153).

Декларантом подано експертний висновок Київської торгово-промислової палати №Ц-488 від 31.10.2022 (а.с. 155-156)

31.10.2022 Чернігівською митницею було прийнято рішення №102000/2022/000075/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митним органом було визначено митну вартість товару №1 з розрахунку 5,82 USD/кг (а.с. 17).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено обставини, що використовувались митним органом для визначення митної вартості, а саме відповідно до п.п. 1.2 п. 1 «Предмет договора» контракту від 21.03.2022 №210322 на кожну партію товару оформлюється додаток до контракту, в якому зазначаються кількість, асортимент, ціни, суми, пакування, термін відвантаження, реквізити вантажоодержувача та найменування виробника. В наданій до митного оформлення специфікації від 02.09.2022 №2 не вказано термін відвантаження товару та реквізити вантажоодержувача; 2. відповідно до п.п. 3.2 п. 3 «Условия оплаты» контракту від 21.03.2022 №210322 сплата коштів за товар здійснюється трьома частинами на умовах передоплати у співвідношенні 30%:30%:40% від загальної суми партії товару. Рештою наданих товаросупровідних документів інших умов сплати коштів передбачено не було. В свою чергу, до митного оформлення надано платіжне доручення від 30.09.2022 №55, відповідно до якого кошти за товар було сплачено однією сумою 39300 USD, що є порушенням умов контракту; 3. відповідно до CMR від 05.10.2022 №0119586 місцем розвантаження товару вказано м. Київ, вул. Сортувальна 2. В той же час, в заявці на перевезення від 30.09.2022 №2 зазначено іншу адресу розвантаження: м. Київ, вул. Калачівська 13; 4. в заявці на перевезення від 30.09.2022 №2 завантаження товару мало здійснюватися 01.10.2022, але згідно з CMR від 05.10.2022 №0119586 продукцію було завантажено в м. Бухара (Узбекистан) 05.10.2022. Також в даному документі є ділянка маршруту «Орловка Хелмеу-Київ», не зрозумілі причини після ввезення на митну територію України через Орлівку наступного маршруту в румунське місто Хелмеу. Також проаналізовано експертний висновок та зазначено про відсутність можливості його прийняття, оскільки експертом не були проаналізовані цінові пропозиції на ринку Узбекистану на ідентичну тканину, що не дає впевнитись у добросовісності, об`єктивності наведеної інформації. Також було проаналізовано митні оформлення подібних/ідентичних товарів, здійснені в попередні періоди. Так, згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби рівень митної вартості ідентичного або подібного (аналогічного) товару при їх поставці на умовах FСА становить 5,82 USD/кг, що вище за рівень митної вартості оцінюваного товару згідно з товаросупровідними документами (митна декларація від 26.09.2022 №UA100360/2022/706308).

Митну вартість товару скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено - митна декларація від 26.09.2022 №UA100360/2022/706308. Митну вартість товару скориговано за резервним методом з розрахунку 5,82 USD/кг (а.с. 18).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методом (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Так, позивачем до митного оформлення було, серед інших документів, надано Контракт № 210322 від 21.03.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 02.09.2022; рахунок-фактура № 2 від 05.10.2022; Рахунок-проформа № 2 від 02.09.2022; платіжне доручення № 55 від 30.09.2022, що підтверджує повну оплату товару; Довідка про транспортні витрати № 3 від 21.10.2022; Транспортний документ CMR 0119586; Пакувальний лист № 2 від 05.10.2022; Специфікація № 2 від 02.09.2022; Сертифікат походження товару UZUA01 від 05.10.2022; Копія митної декларації країни відправлення № 06006/05.10.2022/0011369 від 05.10.2022; Книжка МДП (TIR carnet) № МХ85180047 від 05.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 65 від 24.10.2022; Виписка з бухгалтерської документації від 30.09.2022; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.09.2022; Договір (контракт) про перевезення № 109 від 01.09.2022; Заявка на перевезення № 2 від 30.09.2022; Паспорт якості № 5 від 05.10.2022; Паспорт якості № 6 від 05.10.2022; договір про надання послуг митного брокера, митна декларація № UA 102020/2022/005387 від 28.10.2022.

Суд зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

В силу вимог частин першої та другої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у Графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Так, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що відповідно до п.п. 1.2 п. 1 контракту від 21.03.2022 №210322 на кожну партію товару оформлюється додаток до контракту, в якому зазначаються кількість, асортимент, ціни, суми, пакування, термін відвантаження, реквізити вантажоодержувача та найменування виробника. В наданій до митного оформлення специфікації від 02.09.2022 №2 не вказано термін відвантаження товару та реквізити вантажоодержувача.

Так, суд зазначає, що надана специфікація №2 від 02.09.2022 містить найменування товару, його кількість, ціни, суми, інформацію щодо пакування, загальну вартість партії товару, а також відомості про виробника/вантажовідправника та покупця/вантажоодержувача, підписи та печатки сторін, що в цілому дає можливість ідентифікувати зі спірною поставкою товару. У свою чергу термін відвантаження жодним чином не впливає на митну вартість товару.

Також відповідач зазначає, що відповідно до п.п. 3.2 п. 3 контракту від 21.03.2022 №210322 сплата коштів за товар здійснюється трьома частинами на умовах передоплати у співвідношенні 30%;30%;40% від загальної суми партії товару. Рештою наданих товаросупровідних документів інших умов сплати коштів передбачено не було. В свою чергу, до митного оформлення надано платіжне доручення від 30.09.2022 №55, відповідно до якого кошти за товар було сплачено однією сумою 39300 USD, що є порушенням умов контракту.

Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16.

Так, відповідачем не доведено жодними доказами впливу вказаних обставин на митну вартість заявленого до митного оформлення товару.

Також відповідач зазначає, що відповідно до CMR від 05.10.2022 №0119586 місцем розвантаження товару вказано м. Київ, вул. Сортувальна 2, в той же час, в заявці на перевезення від 30.09.2022 №2 зазначено іншу адресу розвантаження: м. Київ, вул. Калачівська 13. Також зазначено, що в заявці на перевезення від 30.09.2022 №2 завантаження товару мало здійснюватися 01.10.2022, але згідно з CMR від 05.10.2022 №0119586 продукцію було завантажено в м. Бухара (Узбекистан) 05.10.2022 року. Також в даному документі є ділянка маршруту «Орловка Хелмеу-Київ», не зрозумілі причини після ввезення на митну територію України через Орлівку наступного маршруту в румунське місто Хелмеу.

Водночас слід зазначити, що розбіжність, відсутність/наявність інформації в заявках на перевезення не впливає на митну вартість товарів, оскільки відповідно до митного законодавства України, до митної вартості товарів включаються витрати на перевезення тільки до митного кордону України. Розвантаження в Київ (незалежно від адреси) в жодному випадку не впливають на митну вартість товарів. Затримка завантаження авто також не впливає на митну вартість товару.

Щодо зазначення в заявці на перевезення маршруту «Орловка- Хелмеу-Київ» позивач вказує на те, що це є технічною помилкою, а саме при заповненні зі зразка не видалено м. Хелмеу. Транспорт з товаром, після ввезення на митну територію України через Орлівку не слідував в Румунське місто Хелмеу та повторно не переходив кордон.

Суд зауважує з цього питання, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства.

Митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно в зонах митного контролю і завершується митним оформленням відповідно до вимог законодавства. Під час митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів митні органи у пунктах пропуску здійснюють, зокрема, реєстрацію прибуття автомобільних транспортних засобів і товарів на митну територію України або їх вибуття з митної території України; перевірку комплектності документів, необхідних для митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів відповідно до заявленого митного режиму, а також відомостей, зазначених у цих документах.

Відповідач, як орган на який безпосередньо покладений митний контроль, має доступ до інформації, що включає дані в електронному вигляді, які створені, отримані (у тому числі з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, а також інших документах, у тому числі отриманих відповідно до міжнародних договорів України). Таким чином митний орган мав можливість пересвідчитись в перетинах кордону позивачем, дати такого перетину та відповідні пункти пропуску.

Крім того, на підтвердження транспортних затрат позивачем до митного оформлення разом з декларацією надавався документ, що підтверджує вартість перевезення товару, а саме довідка про транспортні затрати № 3 від 21.10.2022 видану ТОВ «Галактика-Транс». Вказана довідка відображає шлях, прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення та вартість перевезення.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, позивачем в повному обсязі, належним чином підтверджені витрати на транспортування, і відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України надано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідачем ухвалюючи рішення про коригування митної вартості товару не було взято до уваги наданий декларантом експертний висновок Київської ТПП від 31.10.2022, оскільки вважає, що експертом не були проаналізовані цінові пропозиції на аналогічний товар на ринку Узбекистану.

Однак, із наявного в матеріалах справи висновку експерта від 31.10.2022 убачається, що експертом зроблений висновок про те, що контрактна (ринкова) вартість вказаної продукції (Тканина б/п відбілена, 100% бавовна, полотняного переплетення, шир.220+/-3 см., пильність 138+/-3 г/м2, Тканина б/п вибивна, 100% бавовна, полотняного переплетення, шир.220+/-3 см., щільність 138+/-3 г/м2) враховуючи ціноутворюючі фактори контракту (пряму поставку від виробника, 100% передоплати), вартість продукції, що отримується за контрактом 210322 від 21.03.2022 з Узбекистану, на умовах поставки FCA Бухара (Узбекистан), знаходиться в діапазоні ринкових цін, відповідає кон`юнктурі ринку країни товаровиробника (експортера) та може становити 1,53-1,60 доларів США за м/п.

Таким чином, експертом надано висновок про відповідність ціни товару кон`юнктурі ринку країни товаровиробника (експортера), тобто Узбекистану.

Також, суд звертає увагу, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно положень статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості відповідач зазначає, що проводив консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості.

Однак, доводи Чернігівської митниці про проведення консультацій є необґрунтованими, оскільки право вимоги документів, передбачене у частині третій статті 53 Митного кодексу України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України.

Таким чином, вимога Чернігівської митниці про надання декларантом додаткових документів з посиланням на частину третю статті 53 Митного кодексу України не може свідчити про проведення процедури консультацій при митному оформленні товарів, оскільки вони врегульовані різними нормами Митного кодексу України, які передбачають вчинення сторонами різного роду дій: надання документів в одному випадку та обмін інформацією в іншому.

Отже, відповідачем не дотримано процедури при обранні методу визначення митної вартості товару, що є порушенням прав декларанта.

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Водночас, судом не встановлено, а відповідачем не зазначено конкретних обставин, що стали підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу відповідачем не спростовано.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Наслідком таких протиправних дій є безпідставне, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA102000/2022/0000075/2 від 31.10.2022 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2022/0000145 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA102000/2022/0000075/2 від 31.10.2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2022/0000145.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль", вул. Сортувальна, 2, м. Київ, 02081, .

Відповідач: Чернігівська митниця, пр-т Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, .

Дата складення повного рішення суду - 23.01.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб