Справа № 260/6175/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/6175/21 пров. № А/857/15508/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довга О.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Калинич Я.М. в м. Ужгород, повне судове рішення складено 06 червня 2022 року) у справі № 260/6175/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал Карпатвіз» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Закарпатській області у зв`язку з несписанням ТОВ «Водоканал Карпатвіз» штрафних санкцій в сумі 269608, 53 грн, що обліковувалися станом на 01.11.2020 за кодом платежу 14010100 «Податок на додану вартість».

зобов`язати Головне управління ДПС у Закарпатській області списати товариству з обмеженою відповідальністю «Водоканал Карпатвіз» штрафні санкції в сумі 269608, 53 грн, що обліковувалися станом на 01.11.2020 за кодом платежу 14010100 «Податок на додану вартість».

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що бездіяльність ГУ ДПС у Закарпатській області, яка виразилася у нездійсненні списання штрафних санкцій є протиправною.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Закарпатській області у зв`язку з несписанням товариству з обмеженою відповідальністю «Водоканал Карпатвіз» штрафних санкцій в сумі 269608, 53 грн, що обліковувалися станом на 01.11.2020 за кодом платежу 14010100 «Податок на додану вартість». Зобов`язано Головне управління ДПС у Закарпатській області списати товариству з обмеженою відповідальністю «Водоканал Карпатвіз» штрафні санкції в сумі 269608, 53 грн, що обліковувалися станом на 01.11.2020 за кодом платежу 14010100 «Податок на додану вартість».

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано та неправомірно не здійснив списання штрафних санкцій з податку на додану вартість, які обліковувалися в структурі податкового боргу позивача станом на 01.11.2020 в сумі 269608, 53 грн за наявності законних підстав для їх списання. А рекомендації, на які покликається відповідач, не містять вказівки про те, за якими видами порушень штрафні санкції підлягають списанню, а за якими видами порушень ні.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що ГУ ДПС у Закарпатській області відмовило у списанні штрафних санкцій з податку на додану вартість, що обліковувалися станом на 01.11.2020 у розмірі 269608, 53 грн, оскільки відповідно до абзацу 2 пункту 1.4 Рекомендацій ДПС України щодо порядку реалізації вимог Закону, участь у процедурі визначній пунктом 23 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України беруть лише ті платежі, по яких законодавством та податковим обліком передбачається нарахування та сплата поточних податкових зобов`язань.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що станом на 01.11.2020 за ТОВ «Водоканал Карпатвіз» обліковувався податковий борг по податку на додану вартість (за кодом платежу 14010100) на загальну суму 699023, 84 грн. Структуру податкового боргу складали: податкові зобов`язання на суму 426800,67 грн, штрафні санкції на суму 269608,53 грн., пеня на суму 2614,64 грн.

Вказаний розмір та структура податкового боргу позивача, яка існувала станом на 01.11.2020 не заперечується відповідачем та підтверджується листом ГУ ДПС у Закарпатській області від 14.05.2021 № 7150/6/07-16-13-01-08 у якому зазначено, що згідно даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС, за ТОВ «Водоканал Карпатвіз» станом на 01.11.2020 обліковувався податковий борг по податку на додану вартість (за кодом платежу 14010100) на загальну суму 699023,84 грн (з них: за податковими зобов`язаннями на суму 426800, 67 грн, штрафні санкції на суму 269608, 53 грн, пені на суму 2614,64 грн).

Також розмір та структура податкового боргу позивача по податку на додану вартість станом на 01.11.2020 підтверджується листом ДПС України від 27.08.2021 року № 19468/6/99-00-18-03-01-06.

На підставі листа ГУ ДПС у Закарпатській області від 28.05.2021 № 7704/6/07-16-13-01-08 та листа ДПС України від 27.08.2021 року № 19468/6/99-00-18-03-01-06 судом встановлено, що обліковані станом на 01.11.2020 року за позивачем штрафні санкції з податку на додану вартість в сумі 269608, 53 грн нараховані за порушення вимог підпункту 120-1.1.1, 120-1.1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Позивач вважаючи, протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у нездійсненні списання штрафних санкцій з податку на додану вартість, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Як передбачено підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно підпункту 87.9 ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Як вірно зазначив суд першої інстанції 10.12.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України`та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Закон № 1072).

Згідно з Законом № 1072, підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено пунктом 2-3 наступного змісту: У разі погашення у повному обсязі грошовими коштами платниками податків протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» суми податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням), що виник станом на 1 листопада 2020 року, та за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі, штрафні санкції і пеня, що залишилися несплаченими на дату повної сплати такого податкового боргу, підлягають списанню у порядку, визначеному для списання безнадійного податкового боргу, за заявою платника податків.

Відповідно до п. 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України положення цього пункту не застосовується щодо: великих платників податків, що відповідають критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства; осіб, щодо яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, якими розстрочено (відстрочено) стягнення податкового боргу; банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; осіб, які мають податковий борг з митних платежів; осіб, які мають заборгованість зі сплати санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пені.

Як передбачено абзацом 3 п. 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України штрафні санкції і пеня, що підлягають застосуванню та нарахуванню у зв`язку зі сплатою такого податкового боргу, не підлягають застосуванню та нарахуванню, а нараховані підлягають коригуванню до нульових показників.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначений пункт може бути застосований до платника податків у разі виконання наступного: звернення платником податків до контролюючого органу за місцем обліку його податкового боргу із заявою в довільній формі про намір скористатись зазначеною нормою Закону № 1072 та зобов`язанням щодо сплати протягом шести місяців з дня набрання чинності Закону № 1072 поточних грошових зобов`язань у повному обсязі; погашення основної частини податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням) платником податків грошовими коштами; це погашення здійснене протягом шести місяців з дня набрання чинності Закону № 1072 (тобто з 10 грудня 2020 року до 09 червня 2021 року включно); забезпечення платником податків своєчасної і у повному обсязі сплати поточних податкових зобов`язань із загальнодержавних та місцевих податків.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані положення податкового законодавства передбачають, що податковий борг платника податку, що виник станом на 1 листопада 2020 року може бути сплачений платником податку до 10.06.2021, а штрафні санкції та пеня, що залишилися не сплаченими на дату повної сплати такого податкового боргу підлягають списанню за заявою платника податків.

Крім цього, суд зазначає, що Закон № 1072 розроблений з метою покращення становища платників податків, впровадження додаткових заходів підтримки громадян та малого бізнесу у зв`язку із запровадженням протиепідемічних заходів щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та при цьому, період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів для платників податків, на соціальну підтримку яких спрямовано даний Закон, є однаковим для всіх суб`єктів господарювання.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що протягом шести місяців, з дня набрання чинності Законом№ 1072 у позивача виникли податкові зобов`язання із сплати поточних платежів по податку на додану вартість на загальну суму 610687 грн, а саме по поданим деклараціям з ПДВ: за жовтень 2020 - 111418 грн.; за листопад 2020 - 87609 грн; за грудень 2020 - 139806 грн.; за січень 2021 - 109658 грн.; за лютий 2021 - 145940 грн.; за березень 2021 - 16256 грн.

З метою участі у процедурі списання, передбаченій пунктом 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України позивач зобов`язаний був сплатити до бюджету грошовими коштами протягом шести місяців з 10.12.2020 дня набрання чинності Законом № 1072 на погашення податку на додану вартість суму 1037487, 67 грн з яких: 426800, 67 грн сума боргу по податку на додану вартість (без урахування штрафних санкцій і пені) облікована станом на 01.11.2020 та 610687 грн поточні зобов`язання, які виникли по податку на додану вартість протягом цього періоду.

Судом встановлено, що протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом № 1072 позивач сплатив грошовими коштами на погашення податкового боргу по податку на додану вартість та поточних зобов`язань з цього податку (за кодом платежу 14010100) 1 040 482 грн згідно платіжних доручень: № 1125 від 13.11.2020 - 30000,00 грн; № 1178 від 27.11.2020 - 20000 грн; № 13 від 27.11.2020 - 11500 грн; № 1223 від 15.12.2020 - 40000 грн; № 1241 від 22.12.2020 - 47609 грн; № 1297 від 15.01.2021 - 110000 грн; № 1312 від 28.01.2021 - 40000 грн; № 1374 від 12.02.2021 - 70000 грн; № 1 від 24.02.2021 - 23000 грн; № 1409 від 24.02.2021 - 17000 грн; № 1454 від 15.03.2021 - 135000 грн; № 1481 від 26.03.2021 - 100000 грн; № 1486 від 30.03.2021 - 40000 грн; № 1539 від 27.04.2021 - 200000 грн.; № 1540 від 28.04.2021 - 16373 грн.; № 1589 від 07.04.2021 - 140000 грн.

Факт погашення товариством «Водоканал Карпатвіз» податкового боргу по податку на додану вартість, що обліковувався станом на 01.11.2020 та поточних податкових зобов`язань з цього податку на підставі вказаних платіжних доручень підтверджується листом ДПС України від 27.08.2021 №19468/6/99-00-18-03-01-06.

Відповідач не заперечив факту погашення позивачем грошовими коштами податкового боргу з податку на додану вартість (без штрафних санкцій та пені) в сумі 426800, 67 грн, що виник станом на 01.11.2020, а також поточних зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 610687 грн., зобов`язання із сплати яких виникли протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом № 1072.

Суд також враховує, що відповідачем було прийнято рішення від 24.05.2021 року № 17/07-11-13/1070 яким позивачу було списано пеню на підставі пункту 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

З цього суд приходить до висновку, що цим рішенням відповідач підтвердив виконання позивачем умов, встановлених 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України які є необхідними для участі у процедурі списання, передбаченій цим пунктом.

Крім цього, 12.05.2021 ТОВ «Водоканал Карпатвіз» звернулося до ГУ ДПС у Закарпатській області із заявою про списання штрафних (фінансових) санкцій та пені, у якій повідомило про намір прийняти участь у процедурі передбаченій п. 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо податку на додану вартість та просило списати штрафні санкції і пеню, що обліковувалася станом на 01.11.2020 і залишилися несплаченими на дату повної сплати суми податкового боргу (без штрафних санкції, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням / відстроченням), що виник станом на 01.11.2020, а також вивести з обліку «довідково» нараховані штрафні санкції, що обліковувалися станом на 01.11.2020. Просило штрафні санкції і пеню, що підлягають застосуванню та нарахуванню у зв`язку зі сплатою такого податкового боргу не застосовувати та не нараховувати, а нараховані відкоригувати до нульових показників. Повідомило, що поточні податкові зобов`язання, які нараховані за період з 01.11.2020 по 11.05.2021 (дата, що передує даті заяви) сплачені товариством у повному обсязі.

До заяви ТОВ «Водоканал Карпатвіз» додало копії платіжних доручень про сплату поточних податкових зобов`язань з податку на додану вартість які нараховані за період з 01.11.2020 по 11.05.2021 та податкового боргу з податку на додану вартість, що виник станом на 01.11.2020.

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області прийнято рішення про списання податкового боргу від 24.05.2021 № 17/07-11-13/1072, яким на підставі п. 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України вирішено списати податковий борг (пеню), який виник станом на 01.11.2020 у сумі 8457, 40 грн по податку на додану вартість.

У відповідь на заяву позивача про списання штрафних (фінансових) санкцій та пені, ГУ ДПС у Закарпатській області направило ТОВ «Водоканал Карпатвіз» лист від 14.05.2021 № 7150/6/07-16-13-01-08 та додатково лист від 28.05.2021 № 7704/6/07-16-13-01-08 у якому щодо списання штрафних санкцій з податку на додану вартість, що обліковувалися у структурі податкового боргу позивача станом на 01.11.2020 у розмірі 269608, 53 грн повідомило, що штрафні санкції були нараховані за порушення вимог п.п. 120-1.1.1 120-1.1.2 статті120-1 ПК України в частині порушення термінів реєстрації/нереєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідач зазначив, що відповідно до абзацу 2 пункту 1.4 Рекомендацій ДПС України щодо порядку реалізації вимог Закону передбачено, що участь у процедурі визначеній пунктом 2-3 беруть лише ті платежі, по яких законодавством та податковим обліком передбачається нарахування та сплата поточних податкових зобов`язань (по деклараціях, розрахунках, по сумі донарахувань з основної суми платежу згідно з податковим повідомленням-рішеннями.

З наведених мотивів, листом від 28.05.2021 року № 7704/6/07-16-13-01-08 відповідач повідомим позивача, що за результатами розгляду заяви від 12.05.2021 року № 0-09/116 (вх. ГУ ДПС № 19291/6/13-04 від 12.05.2021) відмовляє у списанні штрафних санкцій з податку на додану вартість, що обліковувалися станом на 01.11.2020 у розмірі 269608,53 грн.

Колегія суддів, надаючи оцінку мотивам, якими керувався відповідач, відмовляючи у списанні штрафних санкцій позивачу зазначає таке.

Відповідно до п. 23 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України сплаті платником підлягає податковий борг (без штрафних санкцій і пені) та за умови повного виконання платником вимог цього пункту ПК України, штрафні санкції і пеня, що залишилися несплаченими підлягають списанню за заявою платника.

Як передбачено підпунктом 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що пункт 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не містить вказівок про те які штрафні санкції підлягають списанню, а які не підлягають списанню за цим пунктом. З метою списання штрафна санкція повинна обліковуватися станом на 01.11.2020 у структурі податкового боргу з певного податку щодо якого здійснюється сплата боргу та поточних зобов`язань грошовими коштами.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач необґрунтовано та неправомірно не здійснив списання штрафних санкцій з податку на додану вартість, які обліковувалися в структурі податкового боргу позивача станом на 01.11.2020 в сумі 269608, 53 грн за наявності законних підстав для їх списання.

Більше того, суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача щодо помилкового застосування відповідачем змісту абзацу 2 пункту 1.4 Рекомендацій ДПС України. Зміст Рекомендацій на які покликається ГУ ДПС у Закарпатській області вказує які платежі приймають участь у процедурі визначеній пунктом 2- 3 підрозділу 10 розділу ХХПК України, а саме, платежі по яким передбачається нарахування та сплата поточних податкових зобов`язань.

Судом встановлено, що штрафні санкції виникли по платежу 14010100 «Податок на додану вартість», за яким передбачено нарахування та сплату поточних грошових зобов`язань, у зв`язку з чим такий платіж приймає участь у процедурі списання.

Абзац 2 пункту 1.4 Рекомендацій ДПС України, які є додатком до листа ДПС від 15.02.2021 року № 4071/7/99-00-13-04-07 узгоджується із змістом пунктом 2-3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, оскільки лише за умови сплати грошовими коштами поточних податкових зобов`язань платник набуває право на списання несплачених штрафних санкцій та пені. При цьому сплачуючи податковий борг та поточні зобов`язання платник не повинен сплачувати штрафні санкції та пеню.

Рекомендації, на які покликається відповідач, також не містять вказівки про те, за якими видами порушень штрафні санкції підлягають списанню, а за якими видами порушень ні.

А тому, за наявності підстав для списання штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 269608, 53 грн за заявою позивача, відповідач безпідставно не прийняв рішення про їх списання чим допустив протиправну бездіяльність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі № 260/6175/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 25 січня 2023 року