Справа № 620/8445/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/8445/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор", у якому просить:

1. визнати протиправною бездіяльність державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» щодо не включення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби індексації грошового забезпечення;

2. зобов`язати державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення на момент звільнення, та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги мотивовані тим, що індексація грошового забезпечення має систематичний характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована в складі грошового забезпечення позивача для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою суду від 29.11.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував щодо позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити, зважаючи на те, що сума індексації не входить до грошового забезпечення, а нараховується на грошове забезпечення та разом вони складають «грошовий дохід разом із сумою індексації». Індексація грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу ДКВС України не входить до складу місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні.

У відповіді на відзив позивач заперечував щодо доводів відповідача та вказав, що згідно з наданими відомостями про грошове забезпечення позивача встановлено, що індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась йому у складі грошового забезпечення щомісячно у період з липня 2019 року по вересень 2022 року. Розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі знеціненої заробітної плати (грошового забезпечення) знецінює та суттєво зменшує розмір даної гарантованої державою компенсації.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Згідно з частинами 1, 2 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив службу в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на посаді заступника начальника СІЗО з режиму і охорони та оперативної роботи ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до наказу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» № 186/ОС-22 від 29.09.2022 позивача було звільнено зі служби за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за станом здоров`я (через хворобу), 29.09.2022, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 26 років 07 місяців 16 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 26 років 07 місяців 16 днів /а. с. 23-24/.

ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» було нараховано та виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України у сумі 406325,79 гривень, що підтверджується відповідною довідкою /а. с. 16/.

З метою перевірки не включення індексації грошового забезпечення в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, позивач звернувся до адвоката ОСОБА_2 . Адвокат 04.10.2022 звернувся із запитом вих. № 244 до відповідача про отримання інформації щодо включення при здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби позивачу індексації грошового забезпечення, а також про здійснення нарахування та виплати з урахуванням індексації грошового забезпечення /а. с. 13/.

Згідно з листом державної установи "Чернігівський слідчий ізолятор" від 02.11.2022 № 10/41АЗвих відповідачем індексацію грошового забезпечення не було включено в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні позивача. Відповідачем у вказаному листі зазначено, що індексацію грошового забезпечення не було включено в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що індексація не віднесена до переліку виплат, які належать до грошового забезпечення, передбаченого постановою КМУ № 04 від 30.08.2017 /а. с. 14-15/.

Відповідно до наданих відомостей про грошове забезпечення позивача, а саме розрахункових листів в період з січня 2019 року по грудень 2019 року, з січня 2020 року по грудень 2020 року, з січня 2021 року по грудень 2021 року, з січня 2022 року по грудень 2022 року індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_1 у період з серпня 2019 року по вересень 2022 року /а. с. 11-12/.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не включення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби позивачу індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Пунктом 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 (далі - Закон № 2713-IV), на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова КМУ № 704) затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби згідно з додатком 8. Пунктом 2 Постанови КМУ №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) поширюються на військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2262 особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в входить до структури грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, є його складовою.

Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Порядок № 925/5). Пунктом 16 вказаного Порядку індексація грошового забезпечення особового рядового і начальницького складу здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Окрім того сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Розділом III Порядку № 925/5 передбачена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Згідно з п. 1 ч. 1 розділу III Порядку № 925/5, особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я (через хворобу), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Приписами пункту 6 частини 1 розділу III Порядку № 925/5 встановлено, що до місячного грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються: для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати), встановлені на день звільнення зі служби, та премія, розрахована відповідно до пункту 22 розділу І цього Порядку.

Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення позивача, із якого розраховується розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення.

Статтею 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (надалі - Закон № 2017-ІІІ) встановлено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою статті 19 Закону № 2017-ІІІ передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтями 1, 2 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд звертає увагу, що відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Крім того, пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, зокрема, у постановах від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 30.04.2021 у справі № 620/561/20.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення як обрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на дату звільнення зі служби позивачу нараховувалась та виплачувалась у складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення, що підтверджує систематичний характер її виплати у складі грошового забезпечення /а. с. 11-12/.

Суд звертає увагу, що індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, що підтверджується бухгалтерською довідкою про нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 /а. с. 16/.

Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, суд дійшов висновку, що вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

За таких обставин, суд вказує, що індексація грошового забезпечення повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні позивачу, що свідчить про протиправність дій відповідача у межах спірних правовідносин.

Вказаний висновок щодо врахування індексації грошового забезпечення узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 14.05.2019 у справі № 428/11103/16-а, від 12.06.2019 у справі № 643/212/17, від 12.09.2019 у справі № 235/6160/16-а, від 26.08.2021 у справі № 240/7853/19.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову повністю.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано: копію договору про надання юридичних послуг № 26 від 01.11.2022, що заключений між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (виконавець); розрахунок вартості наданих юридичних послуг № 26 від 01.11.2022, акт виконаних робіт від 10.11.2022, меморіальний ордер від 11.11.2022 /а. с. 17, 18, 19, 20/.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті Кодексу суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ, що є справами незначної складності.

Відповідно до частини другої статті 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Отже, у справі незначної складності здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом.

Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ст. 134, 139 КАС України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» щодо не включення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення на момент звільнення, та виплатити різницю недоотриманої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна установа «Чернігівський слідчий ізолятор», вул.Реміснича, 2,м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення суду виготовлено 24 січня 2023 року.

Суддя О.В. Заяць