Справа № 280/6257/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Справа № 280/6257/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, б.166, м.Запоріжжя, 69107, ),

третя особа - Запорізький відділ ДВС у Запорізькому районі Запорізької області ПСМУМЮ (м. Дніпро) (вул. Героїв 93-ї бригади, б.16а, м. Запоріжжя, 69114, )

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), третя особа - Запорізький відділ ДВС у Запорізькому районі Запорізької області ПСМУМЮ (м. Дніпро), в якій позивач просить суд:

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області відкоригувати шляхом зменшення (виключення) в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 відомостей щодо нарахування ЄСВ та відповідно наявності заборгованості зі сплати ЄСВ за січень-грудень 2017 року - 8 448,00 грн., за січень- грудень 2018 року - 9 828,72 грн., за січень-грудень 2019 року - 11 016,72 грн. та за січень-лютий, червень-листопад 2020 року - 8 495,30 грн., або всього на загальну суму - 37 788,74 грн.;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України фізичній особі ОСОБА_1 надміру зарахованих до бюджету коштів у розмірі 12 768,02 грн. за заявою від 23.08.2022 року та надати його до виконання в Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Обґрунтовуючи заявлений позов, вказує, що контролюючим органом безпідставно в інформаційній системі органу ДПС обліковується нарахування боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску за ФОП ОСОБА_1 за період 2017-2020 років в загальній сумі 37 788,74 грн. Посилається на те, що відповідно до трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за період 2004-2020 роки, остання була працевлаштована до Інституту олійних культур, де працює по теперішній час та за весь час її працевлаштування роботодавцем (податковим агентом) впродовж періоду 2006-2020 років постійно нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок по ОСОБА_1 у сумах вищих за розмір мінімального страхового внеску, в т.ч. за спірний період 2017-2020 років. Вказує також, що контролюючим органом винесено вимогу про сплату боргу з ЄСВ від 17.05.2019 № Ф-64039-59/У в сумі 21 030,90 грн., на підставі якої за заявою Запорізького управління ГУ ДПС у Запорізькій області від 12.11.2019 № 14008/10/08-01-60-08 Запорізьким районним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП 60609778. Проте, в подальшому вимога Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу з ЄСВ від 17.05.2019 № Ф-64039-59/У в сумі 21 030,90 грн. була оскаржена ОСОБА_1 в судовому порядку та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021, яке набрало законної сили 16.12.2021, скасована. Разом тим, у зв`язку із відкриттям виконавчого ВП 60609778 на підставі постанови Запорізького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 24.12.2019 за інформацією Інституту олійних культур НААНУ на виконання спірної вимоги від 17.05.2019 № Ф-64039-59/У із заробітної плати ОСОБА_1 утримано грошові кошти у сумі 15 571,11 грн. Зазначає. що листом від 12.09.2022 № 24698/6/08-01-24-02-12 Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомлено, що по ОСОБА_1 по коду бюджетної класифікації 71040000 від органів ДВС надійшло грошових коштів з призначенням платежу «стягнення в межах виконавчого провадження» в загальній сумі 12 768,02 грн. Вважає, що грошові зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 12 768,02 грн., які були утримані з заробітної плати ОСОБА_1 та перераховані до органу Державної податкової служби є надмірно сплаченими до бюджету коштами, а тому ефективним способом захисту прав позивача буде прийняття відповідачем висновку про повернення з Державного бюджету України фізичній особі ОСОБА_1 надміру зарахованих до бюджету коштів та надання його до виконання в Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, 08.12.2022 до суду надав відзив на адміністративний позов (вх. №46815), в якому зазначає, що згідно даних Інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) згідно реєстраційної та облікової картки платника податків перебуває на обліку як фізична особа - підприємець. Зазначає, що згідно інтегрованої картки платника податків позивачу по коду класифікації доходів бюджету 71040000 нараховано єдиний внесок за період за січень-грудень 2017 року - 8448,00 грн., за січень-грудень 2018 року - 9828,72 грн., за січень-грудень 2019 року - 11016,72 грн. та за січень - лютий, червень-листопад 2020 року - 8495,30 грн., або всього на загальну суму 37788,74 грн. Також посилається на те, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів, є одночасна наявність таких обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. Тому, вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити.

Від третьої особи пояснення по суті спору до суду не надійшли.

Ухвалою суду від 07.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 15.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 280/6257/22 без виклику сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ІКП за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується нарахування єдиного внеску платникам податків фізичним особам - підприємцям: 09.02.2018 - за 2017 рік 8 448,00 грн., за 2018 рік 9 828,72 грн., за 2019 рік 11 016,72 грн. та за 2020 рік 8 495,30 грн.

Крім того, 27.12.2019 ОСОБА_1 донараховано штрафні санкції по ЄСВ згідно рішення № від 05.12.2019 - 170,00 грн; 27.12.2019 донараховано штрафні санкції по ЄСВ рішенням № від 05.12.2019 - 170,00 грн; 27.12.2019 донараховано штрафні санкції по ЄСВ рішенням № від 05.12.2019 - 170,00 грн; 27.12.2019 донараховано штрафні санкції по ЄСВ рішенням № від 05.12.2019 - 170,00 грн; 27.12.2019 донараховано штрафні санкції по ЄСВ рішенням № -від 05.12.2019- 170,00 грн; 26.05.2020 донараховано штрафні санкції по ЄСВ рішенням № від 07.05.2020 - 1020,00 грн.

17.05.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-64039-59, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 30.04.2019 має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 21030,90 грн.

В межах виконавчого ВП 60609778, відкритого на підставі постанови Запорізького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 24.12.2019 на виконання вимоги від 17.05.2019 № Ф-64039-59/У із ОСОБА_1 стягнуто кошти в загальній сумі 12 768,02 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2021 у справі № 280/2192/21, зокрема, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-64039-59 У, якою визначено заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску у сумі 21030,90 грн.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявами про внесення до інтегрованої картки платника податків відомостей про виключення заборгованості зі сплати ЄСВ та повернення незаконно утриманих коштів у сумі 15571,00 грн.

Листами від 29.04.2022 та 19.05.2022 та від 12.09.2022 ГУ ДПС повідомлено, що рішенням суду не було передбачено здійснення коригувань картки платника в частині нарахувань або зменшення заборгованості, а також відсутні підстави для повернення ЄСВ у сумі 15571,11 грн.

Не погодившись із позицією відповідача та з вимогами зобов`язати відповідача вчинити дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від від 08.07.2010 (далі Закон - № 2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п. 3 розд. VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449), податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі - Порядок №5).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 5 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно п.п. 4, 5 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

Згідно з пп. 1, 2 п. 4 розділу V Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно- перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку "/"Вручено, судовий розгляд".

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Аналогічні положення містились в Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, який діяв до 05.04.2021.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.12.2015 по справі №821/377/15-а, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно- аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Судом встановлено, що рішенням суду, яке набрало законної сили, була скасована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-64039-59 У, якою визначено заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску у сумі 21 030,90 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скасування вищезазначеної вимоги контролюючого органу є підставою для внесення змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-64039-59 у сумі 21 030,90 грн.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-64039-59 У у розмірі 21 030,90 грн. підлягають задоволенню.

Водночас, суд не вбачає наразі підстав для зобов`язання відповідача виключити з облікової картки інші суми недоїмки, оскільки відсутні докази встановлення неправомірності їх нарахування. Так, зокрема, позивачем не подано суду докази оскарження та/або скасування рішень про застосування штрафних санкцій, дій контролюючого органу тощо, на підставі яких в ІКП ОСОБА_1 обліковується спірна сума заборгованості з ЄСВ. Тож підстави для їх виключення з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 відсутні.

Щодо вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України фізичній особі ОСОБА_1 надміру зарахованих до бюджету коштів у розмірі 12 768,02 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платникам податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначені у ст. 43 ПК України.

Відповідно до п. 43.1 статті 43 вказаного Кодексу помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 цієї ж статті передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

За приписами п. 43.4 ст. 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Згідно з п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Крім того, процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску, в тому числі тих, які сплачені через єдиний рахунок визначає Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.07.2021 № 417 ( далі Порядок).

Згідно п.п. 5, 6 Порядку, Повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на належний рахунок 3556; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій не на належний рахунок 3556; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на бюджетний рахунок за надходженнями; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Кодексом та іншими законами, на рахунок 3556; 5) виявлення технічної та/або методологічної помилки за сумами, які були зараховані на рахунок 3556 з єдиного рахунку.

Повернення здійснюється на підставі заяви Платника про повернення коштів.

Водночас, п. 10 Порядку визначено, що заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; недостовірність викладеної у Заяві інформації; подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску; наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій; ненадання документа, що додається до Заяви згідно з пунктом 6 цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у рамках виконавчого ВП 60609778 на підставі постанови Запорізького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 24.12.2019 на виконання вимоги від 17.05.2019 № Ф-64039-59/У із заробітної плати ОСОБА_1 дійсно утримано грошові кошти в загальній сумі 12 768,02 грн., що не заперечується сторонами. У зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо повернення надміру сплаченого боргу.

Проте, оскільки на рахунку позивачки на момент звернення обліковувалась заборгованість зі сплати сум єдиного внеску, про що свідчить роздруківка з ІКП, то в даному випадку були відсутні підстави для про повернення сплачених сум єдиного внеску. Тож, відповідач правомірно відмовив позивачу у поверненні таких коштів, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналіз даної норми свідчить, що судовому захисту підлягають лише порушене право, свобода або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміну стану прав та обов`язків позивача або створення об`єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 496,20 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, б.166, м.Запоріжжя, 69107, ), третя особа - Запорізький відділ ДВС у Запорізькому районі Запорізької області ПСМУМЮ (м. Дніпро) (вул. Героїв 93-ї бригади, б.16а, м. Запоріжжя, 69114, ) про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення даних про наявність недоїмки з єдиного внеску, нарахованої відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-64039-59 У у розмірі 21 030,90 грн.

В іншій частині позовнихї вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 січня 2023 року.

Суддя Л.Я. Максименко