Справа № 520/14866/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 р. Справа № 520/14866/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021, суддя Мар`єнко Л.М., по справі № 520/14866/21

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

про визнання протиправними та скасування постанов, та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. ВП № 65797015 від 14.06.2021 про відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. на користь ОСОБА_1 2621 грн. на відшкодування незаконно стягнених коштів з заробітної плати позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №65797015 від 14.06.2021.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 65797015 від 14.06.2021.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. судові витрати у розмірі 1816 грн.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, зокрема, апелянт зазначає, що вимогами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття провадження. Відповідно до ст. ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

До судового засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. видано виконавчий напис № 53156 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 48423,09 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

У виконавчому написі зазначена адреса реєстрації та проживання боржника АДРЕСА_1 .

Виконавчий напис стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал» пред`явлено до примусового виконання до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

В заяві стягувач просив відкрити виконавче провадження за місцем реєстрації боржника АДРЕСА_1 .

14.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65797015 з виконання виконавчого напису № 53156 від 24.05.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 , 48423,09 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал», та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Позивач, не погоджуючись з постановами відповідача, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що місце проживання позивача як боржника не належить до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність та відомості щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIIІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України від 02.06.2016 року № 1403-VIII Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (далі Закон № 1403-VIII).

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ).

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону № 1403-VІІІ передбачено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 25 Закону № 1403-VІІІ виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VІІІ).

У разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1404-VІІІ виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина 3 статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 Закону № 1404-VІІІ).

При цьому, відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 6 цієї статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

За визначенням ст. 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (далі Закон № 1382-IV) місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; < >.

Частиною другою статті 2 цього Закону встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом статті 6 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному органу реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 7 Закону № 5492-VI до Реєстру вноситься додаткова змінна інформація про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган), а також про місце роботи та посаду (у разі оформлення посвідчення члена екіпажу).

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 5492-VI у разі відсутності інформації, передбаченої зокрема, пунктами 9-14 частини першої цієї статті, вноситься відповідна відмітка.

Пунктом 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно з п. 7 Правил реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, саме зареєстроване місце проживання фізичної особи має визначальне значення для цілей визначення місця виконання виконавчого документа.

Так, Верховний Суд у постанові від 29.01.2021 у справі № 160/12729/19 вказав, що з положень Закону № 1404-VIII вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічний правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постановах від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17, від 05.05.2021 у справі № 620/2957/20, від 31.08.2021 у справі № 160/15046/20.

Судовим розглядом встановлено, що виконавчим округом, на території якого відповідач здійснює свою діяльність є Хмельницька область.

Отже, відкриття виконавчого провадження в цьому окрузі можливе тільки за наявності встановлених законом відомостей щодо реєстрації місця проживання чи перебування боржника або знаходження його майна в цьому окрузі.

У виконавчому написі нотаріуса зазначена адреса реєстрації та проживання боржника АДРЕСА_1 .

Втім, із довідки № 03-07280-2021 про реєстрацію місця проживання встановлено, що ОСОБА_1 з 29.10.2018 та по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Інших доказів стосовно місця проживання та місця реєстрації позивача сторонами не надано, матеріали справи не містять.

Отже, у ході розгляду справи відповідачем не надано суду даних, які б підтверджували фактичне проживання позивача за адресою - АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що жодних даних, які посвідчують, що місцем проживання/перебування позивача є Хмельницька область судам першої та апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження № 65797015 у межах виконавчого округу Хмельницької області.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка має місце реєстрації у місті Харкові.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо права вибору стягувача місця виконання рішення та відсутності у виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження колегія суддів зазначає, що у спірних відносинах належним місцем виконання є місце проживання або перебування боржника, або місце знаходження його майна.

При цьому, право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Враховуючи, що місце проживання боржника відповідно до оскаржуваної постанови та фактичне місце реєстрації боржника є різними та територіально знаходяться у межах різних виконавчих округів, беручи до уваги, що відомості про місце проживання позивача у Хмельницькій області не підтверджені документами, які надані стягувачем, колегія суддів вважає, що приватний виконавець зобов`язаний вчинити дії, передбачені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та здійснити перевірку відомостей щодо місця проживання боржника або місця знаходження його майна.

Посилання відповідача на зазначення у вчиненому приватним нотаріусом виконавчому написі інформації щодо місця проживання боржника колегія суддів не приймає, у зв`язку з тим, що така інформація не підтверджена належними доказами та не може бути достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження без відповідної перевірки приватним виконавцем, оскільки зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника може призвести до для штучної зміни виконавчого округу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених вище висновків суду попередньої інстанції про задоволення позовних вимог і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності та необхідності скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 65797015 від 14.06.2021 року та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.06.2021 № 65797015, як похідної.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 287, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги Володимира Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 по справі № 520/14866/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов