Справа № 420/12427/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 січня 2023 р. м.ОдесаСправа № 420/12427/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Танасогло Т.М. , Крусяна А.В. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №420/12427/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський», Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

У С Т А Н О В И В:

06.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Герафак» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2022/000002/2 від 26.08.2022.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №420/12427/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2022/000002/2 від 26.08.2022.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції митним органом безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 витребувано з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи № 420/12427/22.

13.12.2022 означена справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №420/12427/22 залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 29772 грн.

Вищевказане судове рішення було надіслано в електронні кабінети Одеської митниці, а також повноважного представника митного органу Пташинської А.О. та доставлено адресатам 14.12.2022, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронних листів від 14.12.2022.

02.01.2023 до П`ятого апеляційного адміністративного суду від Одеської митниці надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.01.2023 у задоволенні клопотання Одеської митниці щодо відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Продовжено Одеській митниці строк для усунення, визначених ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022, недоліків апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №420/12427/22 на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

Роз`яснено скаржнику, що у разі не усунення, визначених ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022, недоліків, апеляційну скаргу, з урахуванням приписів до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Означене судове рішення було надіслано в електронні кабінети Одеської митниці, а також повноважного представника митного органу Пташинської А.О. та доставлено адресатам 03.01.2023, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронних листів від 04.01.2023.

16.01.2023 до П`ятого апеляційного адміністративного суду від Одеської митниці надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування означеного звернення суб`єкт владних повноважень зазначає, що Одеська митниця є бюджетною установою, асигнування якої повністю залежать від розподілу державного бюджету. Також, скаржник вказує, що із запровадженням в Україні воєнного стану в митного органу, з огляду на відсутність коштів, не було можливості сплатити судовий збір. До того ж, відповідач акцентує увагу на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду. Крім того, на думку скаржника, у даному випадку, звільнення від сплати судового збору чи сплата судового збору ніяким чином не впливає на майновий стан держави.

Надаючи оцінку клопотанню суб`єкта владних повноважень про звільнення від сплати судового збору колегія суддів виходить із такого.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати врегульовано положеннями частини 1 статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», відповідно до статті 1 якого судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, визначено статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, положеннями чинного законодавства встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Натомість, наведені Одеською митницею в клопотанні про звільнення від сплати судового збору підстави не кореспондуються із приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів, які розглядаються в призмі вирішення питання стосовно звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для звільнення від сплати судового збору.

У даному випадку, враховуються положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно із якими однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Отже, сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

До того ж, клопотання Одеської митниці про звільнення від сплати судового збору скаржником обґрунтовується лише окремими посиланнями на законодавчі приписи, рішення Європейського суду з прав людини, висновки Верховного Суду, рекомендації Ради суддів України, без зазначення конкретних обставин (з підтверджуючими доказами та матеріалами), які дійсно перешкоджають суб`єкту владних повноважень сплатити судовий збір.

Також, слід відмітити, що лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для застосування інституту «звільнення від сплати судового збору». У такому випадку, суб`єкт владних повноважень має обґрунтувати, з наданням належних та допустимих доказів, яким чином введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу та перешкоджає йому сплатити судовий збір.

Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, з поданням належних та допустимих доказів, наявності причинного зв`язку між введенням в Україні воєнного стану та неможливістю сплатити судовий збір.

Апеляційний суд зазначає, що маючи намір реалізації наданого права на апеляційне оскарження судового рішення суб`єкт владних повноважень повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Однак, сукупність обставин у цій справі вказує на те, що Одеською митницею не було вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Між тим, апеляційний суд відмічає, що виписка по рахунку не є належним та допустимим доказом вчинення суб`єктом владних повноважень дії, які спрямовано на усунення недоліків апеляційної скарги.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів уважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання Одеської митниці щодо звільнення від сплати судового збору, з огляду на його необґрунтованість.

Згідно із ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви).

Відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, протягом якого потрібно усунути недоліки.

Згідно із п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як установлено колегією суддів, скаржника належним чином та своєчасно повідомлено про прийняті апеляційним судом процесуальні рішення.

Натомість, суб`єктом владних повноважень вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 не виконано та недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №420/12427/22, з урахуванням положень ч.2 ст.298, п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.296, ст. 298 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Одеської митниці про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №420/12427/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський», Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.