Справа № 320/9270/22
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року № 320/9270/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просить:

- стягнути з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті в якості неправомірно стягнутого виконавчого збору грошові кошти в сумі 31666,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі №320/14973/21, скасовано постанову Обухівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479. Вказане рішення набрало законної сили. Тому, сума коштів виконавчого збору в розмірі 31666,09 грн, що були сплачені до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), отримані безпідставно, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ТОВ «ФІНАНС ТРАНС ГРУП» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 15.12.2016 № 5961 про звернення стягнення на автомобіль марки MAZDA, модель 3, випуску 2007 року, шасі (кузов, рама) № VIN- НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_2 , що належить на праві власності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

Постановою Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 23.12.2016 відкрито виконавче провадження № 53171479 на виконання виконавчого напису від 15.12.2016 №5961.

Постановою Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.03.2021 у ВП №53171479 стягнуто виконавчий збір з гр. ОСОБА_1 у розмірі 32257,78 грн.

Постановою Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.11.2021 ВП №53171479 закінчено виконавче провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», постанову про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 виведено в окреме провадження.

Постановою Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.11.2021 №67331362 відкрито виконавче провадження на виконання постанови від 29.03.2021 №53171479.

Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі №320/14973/21 визнано протиправною та скасувано постанову Обухівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479. Рішення набрало законної сили 14.03.2022.

Позивач, вважаючи, що відповідачем безпідставно не повернуто зазначених коштів, звернувся до суду, з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі), визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок №787).

Пунктом 3 Порядку №787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно з пунктом 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Враховуючи системний аналіз наведених норм, суд дійшов висновку, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке (подання) платник разом зі своєю заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, подає до органу Казначейства.

Тобто, орган, який контролює справляння надходження виконавчого збору, у разі наявності судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та з урахуванням отриманої заяви на повернення коштів, зобов`язаний скласти подання, яке платником подається до органу Казначейства.

Матеріали справи свідчать, що 29.03.2021 старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору №53171479. У зв`язку з зазначеним, з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 31666,09 грн внаслідок невиконання в добровільному порядку рішення суду боржником - позивачем.

Відповідачем не заперечується сплата позивачем коштів у рахунок оплати виконавчого збору у розмірі 31666,09 у межах виконавчого провадження №53171479.

Однак у подальшому, згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі №320/14973/21, що набрало законної сили 14.03.2022, визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479.

Таким чином, органом, що контролює справляння до бюджету виконавчого збору в сумі 31666,09 грн є Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Частиною 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вказане, суд наголошує, що протиправність стягнення та зарахування до Державного бюджету України спірних коштів підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Підсумовуючи наведене, під час розгляду справи відповідачем не доведено та не обґрунтовано, що він не наділений повноваженнями щодо повернення коштів з Державного бюджету у розмірі 31666,09 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене свідчить, що відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства під час вирішення питання про повернення позивачу грошових коштів у розмірі 31666,09 грн, оскільки не виконав вимог п.5 Порядку №787 в частині складення відповідного подання про повернення зазначених грошових коштів, як безпідставно стягнутого виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479, яка у свою чергу визнана судом протиправною та скасована.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з положень п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У даному випадку, дотримуючись принципів верховенства права, законності, поділу влади, в межах компетенції, визначеної Конституцією та законами України, а також виходячи з повноважень суду, визначених ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне застосувати той спосіб захисту порушених прав позивача, який є ефективним відповідно до встановлених обставин та правового регулювання спірних відносин та належить до компетенції суду, а саме: визнати протиправною бездіяльность Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неповернення ОСОБА_1 сплаченої суми виконавчого збору у розмірі 31666,09 грн, стягнутого відповідно до постанови від 29 березня 2021 року №53171479, оскільки зазначена бездіяльність порушила право позивача на вільне володіння майном та зобов`язати Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підготувати подання щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 31666,09 грн, як безпідставно стягнутого виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479, яка згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі №320/14973/21 визнана протиправною та скасована.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача коштів у розмірі 31666,09 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень Порядку №787 визначено, що повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до Державного бюджету України здійснюється на підставі заяви про повернення коштів з бюджету до якої має бути додано подання органу, що контролюють справляння надходжень бюджету та оригіналом або копія документа на переказ, або паперова копія електронного розрахункового документа, які підтверджує перерахування коштів до бюджету.

При цьому списання (перерахування) таких коштів здійснюється відповідним органом Казначейства.

Доказів звернення позивач до відповідного органу Казначейства із заявою про повернення коштів з бюджету суду не надано, з огляду на вказане, зазначені вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вказаного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 15.03.2019 по справі №826/7778/17.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн позивач надав договір про надання правової допомоги від 08.10.2021, додаткову угоду №1 від 26.09.2022 до договору про надання правової допомоги від 08.10.2021, акт про прийняття-передачі наданих послуг від 26.09.2022.

Однак, проаналізувавши розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката у цій адміністративній справі неспівмірний із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних робіт, витрачений час, суд дійшов до висновку про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн, яка підтверджується належними доказами та є співмірною з складністю цієї справи та наданими послугами. Вказані витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

За таких обставин, заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не вчинення дій з метою повернення ОСОБА_1 сплаченої суми виконавчого збору у розмірі 31666,09 грн, стягнутого відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479.

Зобов`язати Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підготувати подання щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 31666,09 грн, як безпідставно стягнутого виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 29.03.2021 №53171479.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 992 грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі розміром 2000 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.