Справа № 520/27099/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 р. Справа № 520/27099/21

Харківський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо винесення вимоги № ф28 від 04.06.2019 в розмірі 234848,02 грн;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Харківській області щодо винесення вимоги № ф28 від 04.06.2019 в розмірі 234848,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ФОП ОСОБА_1 у липні 2018 року сплачено суму у розмірі 102147,58 грн. згідно вимоги по ЄСВ № ф-28-у від 05.02.2018 року, на підставі чого закінчено виконавче провадження ВП № 56316617. Позивач зазначає, що за період з 01.01.2019 по 20.05.2019 року включно нею було сплачено в повному обсязі та у визначені строки суми по ЄСВ, на підставі чого в інтегрованій картці міститься переплата, а відтак у контролюючого органу, на думку позивача, були відсутні правові підстави для прийняття нової податкової вимоги № Ф-28-У від 04.06.2019.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що відповідно до положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" суми недоїмки, штрафних санкцій та пені платників єдиного внеску погашаються за рахунок сум, що надходять від платника, в порядку календарної черговості їх виникнення. Пунктами 3 та 4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016 № 609/28739 передбачено обов`язок органу доходів та зборів у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску формувати вимоги про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується за даними інформаційної системи органу доходів та зборів. Оскільки за даними інформаційної системи органу доходів та зборів за позивачем обліковувалася заборгованість, на підставі цих даних податковим органом сформовано спірну вимогу про сплату боргу № Ф-28-У від 04.06.2019.

Позивач скористалась своїм правом та надала відповідь на відзив, в якій вказала на безпідставність доводів відповідача на наполягала на своїй правовій позиції, викладеній у позовній заяві.

Відповідачем надано до суду додаткові пояснення по справі (вх. № 01-26/47981/22), в яких звернуто увагу, що станом на 05.10.2022 року платник податків має недоїмку у сумі 301798,85 грн. по КБК 7101000 та КБК 7104000, тобто наявний у позивача борг не переривався, та який наразі продовжують нараховуватись штрафні санкції та пеня, які частково погашаються в порядку черговості за наслідком проведення позивачем платежів.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, на ім`я ФОП ОСОБА_1 . ГУ ДФС у Харківській області 05.02.2018 року сформовано вимогу про сплату боргу з ЄСВ № Ф-28-У у розмірі 102147, 58 грн., яку було передано до Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області для примусового виконання.

Постановою Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області від 10.05.2018 року відкрито виконавче провадження № 56316617 по примусовому виконанню вимоги ГУ ДФС у Харківській області від 05.02.2018 № Ф-28-У.

Постановою Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області від 21.01.2019 року по ВП № 56316617 закінчено виконавче провадження № 56316617, у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі згідно листа ГУ ДФС у Харківській області від 06.07.2018 за вх. № 6108/14.14-28.

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № ЄВ01536406 ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції у розмірі 283935,13 грн., у тому числі штраф у розмірі 15802,60 грн. (10 % до 01.01.2015) за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, штраф у розмірі 91 275,63 грн. (20 % з 01.01.2015) за період з 01.01.2015 до 13.12.2018 та пеню у розмірі 176856,90 грн.

04.06.2019 року ГУ ДФС у Харківській області сформовано вимогу про сплату боргу № Ф-28-у, відповідно до якої зобов`язано ОСОБА_1 сплатити штрафні санкції та пеню у розмірі 234848,02 грн.

Позивач, вказує на те, що за період з 01.01.2019 по 20.05.2019 (включно) нею було вчасно проведено сплату нарахованого ЄСВ у розмірі 77061,22 грн. та станом на 20.05.2019 року переплата по ЄСВ становила 1707,73 грн., а тому у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу № Ф-28-у від 04.06.2019, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI).

Статтею 2 Закону №2464-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників. Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (абзаци 2 та 7 частина 1 статті 5 Закону № 2464-VI).

За приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема, абзацом 3 частини 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За приписами частини 7 статті 9 Закону №2464, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Частиною дванадцятою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що за наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до п. 14 Закону № 2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Крім того, суд враховує, що 21 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 1.380.2019.001414, адміністративне провадження №К/9901/34327/19 (ЄДРСР № 89352518) досліджував питання щодо порядку зарахування коштів при перерахуванні платником податків єдиного соціального внеску якщо у нього існує заборгованість із цього платежу.

Відповідно до частини шостої статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до частин десятої та одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Таким чином умовою, з якою законодавець пов`язує можливість застосування визначених у статті 25 Закону № 2464-VI заходів примусу та стягнення, є наявність у платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування недоїмки, що має місце у даному випадку згідно даних інтегрованої картки ФОП ОСОБА_1 .

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, врегульована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 року № 469), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції (до яких належать також і фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування), протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу щодо відповідності даних інтегрованих карток фактичному стану розрахунків з бюджетом, реальній структурі зобов`язань платника.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу VІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених п.п 1 - 4 п. 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

З наведених положень вбачається, що штрафні санкції застосовуються до платника єдиного внеску у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску. При цьому визначальною для встановлення факту несвоєчасної сплати єдиного внеску є саме бездіяльність платника щодо перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету у встановлений законом строк.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постановах від 14 листопада 2018 року ( справа № 805/3665/16-а), від 25 березня 2019 року ( справа № 823/567/17), які підлягають врахуванню в силу частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, наведені норми законодавства, що регулюють порядок сплати та зарахування ЄСВ, сплаченого відповідними платниками, зокрема тими, що визначені абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону, дають підстави для висновку, що суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашаються за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску саме у порядку календарної черговості їх виникнення. Таким чином, погашення сум штрафних санкцій та пені у порядку їх календарної черговості з коштів, що надійшли від платника, є законодавчо визначеним обов`язком контролюючого органу як особи, на яку законодавством покладено повноваження здійснення контролю за дотриманням позивачем вимог Закону.

Як вбачається з даних інтегрованої картки платника податків (т.2 ) у ФОП ОСОБА_1 по КБК 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності) станом 01.01.2018 року мала місце недоїмка (борг) у розмірі 97224,56 грн., а по КБК 7104000 (Єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежу професійну діяльність) станом 01.01.2018 року мала місце недоїмка (борг) у розмірі 5275, 62 грн., які позивачем сплачено в повному обсязі не було, та які поступово зростали шляхом нарахування штрафних санкцій у порядку ст. 126 ПКУ за порушення строків сплати ЄСВ та нарахування пені.

Таким чином внесена позивачем 06.07.2018 сума у розмірі 102147,58 грн. на виконання вимоги ГУ ДФС у Харківській області від 05.02.2018 № Ф-28-у зараховувалися на погашення в календарній черговості сум заборгованості по ЄСВ, що виникла за попередні періоди шляхом першочергового зарахування на погашення боргу по штрафним санкціям та пені за минулі періоди, що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків.

В подальшому, рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № ЄВ01536406 ФОП ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції у розмірі 283935,13 грн., у тому числі штраф у розмірі 15802,60 грн. (10 % до 01.01.2015) за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, штраф у розмірі 91 275,63 грн. (20 % з 01.01.2015) за період з 01.01.2015 до 13.12.2018 та пеню у розмірі 176856,90 грн., тобто платнику податків визначено боргові зобов`язання саме по штрафу та пені за вказані періоди, доказів не згоди з чим позивачем до суду не надано, як і доказів оскарження вказаного рішення у досудовому та/чи судовому порядку.

Детально періоди коли мала місце несвоєчасна сплата ФОП ОСОБА_1 ЄСВ, строки затримки та нараховані суми пені і штрафних санкцій визначені у Додатку 1 (розрахунок штрафних санкцій та пені) до рішення від 26.03.2019 № ЄВ01536406.

Отже, позивачем не ставиться під сумнів правомірність формування контролюючим органом рішення ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № ЄВ01536406, зважаючи на те, що оскаржувана вимога від 04.06.2019 року № Ф-28-У, як виконавчий документ, сформована з метою реалізації примусового стягнення з позивача штрафних санкцій та пені, які нараховані вказаним рішення контролюючого органу.

Відтак, відповідно до норм Закону №2464-V сума боргу (недоїмки) у розмірі 234848,02 грн. (з урахуванням сплати позивачем боргу у розмірі 47379,38 грн.) на момент винесення оскаржуваної вимоги набула статусу узгодженої, докази іншого відсутні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на неправомірність дій відповідача щодо формування оскаржуваної вимоги від 04.06.2019 року № Ф-28-У, з огляду на те, що за період з 01.01.2019 по 20.05.2019 року ФОП ОСОБА_1 проведено сплату платежів до бюджету по ЄСВ у нарахованому розмірі та з дотриманням строків, оскільки позивачем було сплачено суми лише по нарахованому ЄСВ згідно поданих звітів, однак вказані суми були скеровані контролюючим органом на погашення штрафних санкцій та пені за попередні періоди, що узгоджується з приписами чинного законодавства.

Суд звертає увагу позивача, що оскаржувана вимога від 04.06.2019 року № Ф-28-У сформована як виконавчий документ по примусовій сплаті платником податків саме штрафних санкцій та пені за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, з 01.01.2015 до 13.12.2018, а не за період з 01.01.2019 по 20.05.2019 року.

Суд не приймає до уваги посилання позивача у відповіді на відзив на обставини того, що в доданих ГУ ДПС у Харківській області матеріалах відсутні звіти з ЄСВ за грудень 2019 року, травень 2020, жовтень 2020, листопад 2020, грудень 2020 та розрахунок за 3 квартал 2021 року, оскільки чинним законодавством надано право податковому органу нарахувати єдиний внесок з облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, враховуючи те, що сплачена позивачем у липні 2018 року сума у розмірі 102147,58 грн. була скерована контролюючим органом на погашення сум штрафних санкцій та пені у порядку їх календарної черговості, а позивачем не надано до суду доказів погашення штрафних санкцій та пені за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, з 01.01.2015 до 13.12.2018, визначених рішенням від 26.03.2019 № ЄВ01536406 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій (яке наразі є чинним та не оскаржується позивачем), відповідачем правомірно на виконання цього рішення сформована спірна вимога від 04.06.2019 року № Ф-28-У.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду належні докази, при цьому позивач не надав доказів, які спростовували б доводи відповідача, а відтак, не довів обґрунтованості заявлених позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С. Мороко