Справа № 420/11153/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11153/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

10.10.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2022 року, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник Інни Михайлівни у ВП №6914490;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 26.05.2022 року, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник Інни Михайлівни у ВП №6914490;

визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 26.05.2022 року, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник Інни Михайлівни у ВП №6914490;

визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 26.05.2022 року, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник Інни Михайлівни у ВП №6914490;

визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.05.2022, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник Інни Михайлівни у ВП №6914490.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою Одеської митниці від 11.11.2021 року у справі про порушення митних правил №3610/50000/21 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів. Зазначену постанову позивач оскаржив в судовому порядку, що відповідно до положень ст. 533 Митного кодексу України зупиняє її виконання у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду адміністративного позову.

Посилаючись на положення п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», вказує на відсутність у державного виконавця правових підстав для прийняття виконавчого документа до виконання та вжиття подальших заходів щодо забезпечення його виконання.

З огляду на те, що оспорювані постанови не відповідають критерію обґрунтованості та правомірності, позивач просить скасувати рішення державного виконавця в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2022 року ВП№6914490, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник І.М.

Визнав протиправною та скасував постанову про стягнення виконавчого збору від 26.05.2022 року ВП№6914490, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник І.М.

Визнав протиправною та скасував постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.05.2022 року ВП№6914490, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник І.М.

Визнав протиправною та скасував постанову про арешт коштів боржника від 26.05.2022 року ВП№6914490, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник І.М.

Визнав протиправною та скасував постанову про арешт майна боржника від 26.05.2022 року ВП №6914490, винесену державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник І.М.

Стягнув з Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3 969,70 грн.

Проаналізувавши положення ст.ст. 1, 3, 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ та ст.ст. 529, 533, 534, 535 Митного кодексу України, ст. 291 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що оскарження постанови про накладення штрафу до суду зупиняє строк її виконання та постанова вважається такою, що не набрала законної сили.

З огляду на те, що постанова митниці у справі про порушення митних правил не набрала законної сили у встановленому законом порядку, у тому числі в подальшому скасована судом, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оспорюваних постанов критерію правомірності, наявність правових обставин для скасування рішень державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за таким виконавчим документом і похідних рішень (постанов), що стосуються накладення арештів на майно та коштів боржника, стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі Чорноморський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст.ст. 3, 5, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ і помилково не враховано, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, цей документ відповідає вимогам, передбаченим Законом, та пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, обставини, які б свідчили про виникнення підстав для зупинення виконавчих дій, державному виконавцю не повідомлялись, відповідні дані, які б підтверджували ці обставини, у розпорядженні виконавця були відсутні.

Акцентуючи увагу на тому, що під час відкриття виконавчого провадження та вчинення подальших виконавчих дій державний виконавець діяв виключно в межах своїх повноважень та у відповідності до чинного законодавства, апелянт наполягає на повній необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, постановою в.о. заступника начальника Одеської митниці Держмитслужби від 11.11.2021 року у справі про порушення митних правил №3610/50000/21 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 136 352 грн. 22 коп.

У вказаній постанові зазначено: дату набрання нею чинності 20.11.2021 року; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 20.02.2022 року.

Не погоджуючись із постановою митниці, позивач 22.11.2021 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із відповідним позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі №521/19376/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

16.02.2022 року позивач засобами електронного зв`язку направив до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву, в якій просив відкласти проведення виконавчих дій у межах виконавчого провадження, яке ймовірно може бути відкрито за заявою Одеської митниці про примусове виконання постанови про порушення митних правил від 11.11.2021 року №3610/50000/21 та/або здійснити інші передбачені чинним законодавством дії для зупинення виконання вказаної постанови до вирішення судом справи №521/19376/21.

У заяві позивач повідомив виконавчу службу про оскарження в судовому порядку постанови митниці та відкриття 04.02.2022 року провадження за його позовом в адміністративній справі №521/19376/21.

Також, 19.02.2022 року Одеською митницею направлено до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву про примусове виконання постанови №3610/50000/21 від 11.11.2021 року про порушення ОСОБА_1 митних правил.

Вказану заяву зареєстровано спеціалістом Чорноморського відділу ДВС в Автоматизованій системі виконавчого провадження 26.05.2022 року за №21.15-3078 та присвоєно номер виконавчому провадженню №69114490.

Розглянувши заяву, керуючись положеннями ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сальник Інною Михайлівною винесено постанову від 26.05.2022 року ВП 69114490 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Одеської митниці Держмитслужби від 11.11.2021 року №3610/50000/21 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 136352 грн.

Також, постановами державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сальник Інни Михайлівни від 26.05.2022 року у ВП №6914490:

визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269 грн.;

стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13635,22 грн.;

накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 ;

накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Рішенням Малиновського районного суду від 08 червня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року по справі №521/1937/21, визнано протиправною та скасовано постанову від 11 листопада 2021 року в.о. заступника начальника Одеської митниці Держмитслужби Кравченко Т.В., прийняту у справі про порушення митних правил №3610/50000/21, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за порушення ст. 485 Митного кодексу України та про накладення на громадянина України ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 136352 грн. 22 коп.

Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з цим, не погоджуючись із постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів та майна боржника, стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, посилаючись на їх неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон №1404-VIII, згідно якого примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ, виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основними засадами виконавчого провадження є, у тому числі: верховенство права; законність; справедливість, неупередженість та об`єктивність; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями (ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ).

У п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ передбачено, що рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами, відносяться до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ передбачено, що у виконавчому документі зазначається, у тому числі дата набрання рішенням законної (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (п. 6).

У п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Відповідно до ст. 10 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За правилами ч. 1 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Слід враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно правил ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Статтею 533 Митного кодексу передбачено, що подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 535 Митного кодексу України постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.

Митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Згідно із ст. 536 Митного кодексу України не підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Частиною 1 ст. 539 Митного кодексу України передбачено, що штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови митного органу про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 Митного кодексу України у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

Разом з цим, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернено до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що оскарження особою постанови про порушення митних правил зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги (адміністративного позову).

Зазначене покликано забезпечити визначеність сторін у виниклих між ними правовідносинах.

Отже, примусовому виконанню підлягає постанова, яка не виконана особою, відносно якої її постановлено, у строк, визначений ст. 539 Митного кодексу України, якщо така постанова не оскаржувалась, а у випадку її оскарження після залишення скарги без задоволення або набрання постановою законної сили.

Як свідчать обставини справи, у період з 22.11.2021 року по 13.09.2022 року (у період направлення заяви про примусове виконання постанови митниці та прийняття державним виконавцем оспорюваних рішень) постанова у справі про порушення позивачем митних правил була предметом судового оскарження та відповідно до ч. 1 ст. 529 Митного кодексу України, ч. 2 ст. 286 КАС України законної сили не набрала.

Таким чином, станом на 26.05.2022 року (саме на момент виникнення спірних правовідносин) були відсутні правові підстави як для пред`явлення постанови митниці до виконання так і відкриття виконавчого провадження з примусового виконання, вжиття заходів з примусового виконання виконавчого документа, який чинності не набрав.

Крім того, направлення органу виконавчої служби повідомлення щодо оскарження позивачем постанови митниці в судовому порядку слід оцінювати як вжиття учасником можливих на той момент заходів з доведення обставин, які можуть вплинути на хід виконавчого провадження.

Частина 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Перевірка відповідності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень критеріям обґрунтованості і правомірності є основним завданням адміністративного суду, передбаченим у ст. 2 КАС України.

Колегія суддів враховує, що на державного виконавця не покладається окремий обов`язок із самостійної перевірки набрання чинності постанови у справі про порушення митних правил.

Водночас, зважаючи на факт оскарження позивачем в судовому порядку постанови митниці, є очевидною безпідставність відкриття виконавчого провадження та вчинення інших заходів з примусового виконання цієї постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову та наявність правових обставин для його задоволення у повному обсязі.

Також, відшкодування позивачу за рахунок відповідача понесених ним витрат у повні мірі відповідає положенням ч. 1 ст. 139 КАС України, тому обставин для зміни розподілу витрат між сторонами апеляційний суд не вбачає та, відповідно, в цій частині скарга апелянта також не заходить свого обґрунтованого підтвердження.

Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 272, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв