Справа № 320/292/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м.Київ № 320/292/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), викладену у листі від 03.01.2023 №309, ОСОБА_1 у знятті арешту з нерухомого майна земельної ділянки площею 0,1513 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна земельної ділянки площею 0,1513 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (запис про обтяження 4455775, зареєстрований 28.01.2014 17:56:20 державним реєстратором Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець І.В.), накладений на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 в рамках виконавчого провадження №4433044.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 15.09.2006 нею було придбано в ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1513 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 10.11.2006 Васильківським райвідділом земельних ресурсів видано на ім`я позивачки державний акт на право власності на придбану земельну ділянку Серія ЯД №700280, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 32.

Позивачка вказує, що маючи намір провести відчуження земельної ділянки, вона дізналась, що на придбану нею земельну ділянку накладено арешт. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.09.2022 №310667416 щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054, власником якої значиться ОСОБА_3 (тобто попередній власник земельної ділянки), 28.01.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець І.В., на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 у ВП №4433044 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстровано обтяження за №4455775 арешт нерухомого майна. Станом на день подання позову ВП №4433044 завершено згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень.

У зв`язку з тим, що існування не знятого (не скасованого) арешту на земельну ділянку площею 0,1513 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, порушує конституційне право позивача володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 відкрито провадження у справі №320/292/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.01.2023. Витребувано докази у справі від відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався.

У судове засідання, призначене на 17.01.2023, сторони у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно.

При цьому, 16.01.2023 представником позивача подано через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 на підставі ст. 194, 205 КАС України, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

24.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшов лист від 24.01.2023 №3484, в якому повідомлено про те, що 28.01.2014 на земельну ділянку за кадастровим номером :01:016:0054 накладено арешт, згідно витягу з Головного Держземагентства майно належить ОСОБА_3 . Просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника відділу ДВС, покладається на думку суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що 15.09.2006 між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_5 (Покупець), укладено договір ВЕС №213804 купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1513 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , посвідчений нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за №6216.

На підставі договору ВЕС №213804 купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006 Васильківським районним відділом земельних ресурсів на ім`я ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку №63443 серії ЯД №700280 від 10.11.2006, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32.

У позовній заяві позивач зазначає, що маючи намір провести відчуження земельної ділянки, остання звернулась до приватного нотаріуса з питанням про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, проте від нотаріуса дізналась про наявність обтяження даної земельної ділянки, про яке позивачу не було відомо.

Так, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.09.2022 №310667416, щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054, власником якої значиться ОСОБА_3 (тобто попередній власник земельної ділянки), 28.01.2014 17:56:20 державним реєстратором Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець І.В., на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 у ВП №4433044 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстровано обтяження за №4455775 арешт нерухомого майна.

27.12.2022 позивачка через свого представника ОСОБА_5 звернулась до Васильківського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, в якій просила надати їй як власнику земельної ділянки копії документів, які стали підставою для накладення даного обтяження, а також зняти арешт, накладений на земельну ділянку, підставою виникнення якого вказано: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 4433044, виданий 23.09.2013, видавник в.о. начальника ДВС Назаренко О.Ю.

У відповідь на звернення позивачки від 27.12.2022 відповідач у листі від 03.01.2023 вих.309 повідомив про те, що 28.01.2014 арешт накладено на земельну ділянку за кадастровим номером :01:016:0054, згідно витягу з Головного управління Держземагентства майно належить ОСОБА_3 . Повідомлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (який був чинним на день винесення постанови про накладення арешту від 23.09.2013) був Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону №606-ХІV підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Вимоги до виконавчого документа закріплені у ч. 1 ст. 18 Закону №606-ХІV.

За правилами ч. 2 ст. 25 Закону №606-ХІV за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Приписи ст. 57 Закону №606-ХІV визначають, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та за наведеними вище правилами накладається за заявою стягувача при відкритті виконавчого провадження або на пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення або не пізніше наступного робочого дня з дня виявлення майна.

Частиною першою статті 50 Закону №606-ХІV було встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 60 Закону №606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Аналіз наведених вище правових норм, які регламентували питання накладення арешту на майно боржника станом на час виникнення спірних правовідносин свідчить, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 з 10.11.2006 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2006, реєстровий номер 6216, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №700280, виданим Васильківським райвідділом земельних ресурсів 10.11.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 32.

При цьому, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.09.2022 №310667416, щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054, власником якої значиться ОСОБА_3 (тобто попередній власник земельної ділянки), 28.01.2014 17:56:20 державним реєстратором Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець І.В., на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 у ВП №4433044 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстровано обтяження за №4455775 арешт нерухомого майна.

Відповідачем у листі від 24.01.2023 №3484, наданому на виконання вимог ухвали суду від 11.01.2023, повідомлено, що 28.01.2014 на земельну ділянку за кадастровим номером :01:016:0054 накладено арешт, оскільки згідно витягу з Головного Держземагентства майно належить ОСОБА_3 .

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано лист Управління Держземагентства у Васильківському районі Головного управління Держземагентства у Київській області від 19.09.2013 №7006/01-1, в якому повідомлено Відділ ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції про те, що відповідно до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, на ім`я ОСОБА_3 31.08.2006 за №20 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №665029 за адресою Путрівська сільська рада Васильківського району Київської області, земельна ділянка площею 0,1513 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:016:0054.

У той же час, відповідачем не надано копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №665029, що зареєстрований у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі 31.08.2006 за №20, на підставі якого Управлінням Держземагентства у Васильківському районі надано інформацію щодо власника земельної ділянки площею 0,1513 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:016:0054.

Проте, виходячи з дат видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №665029, що зареєстрований у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі 31.08.2006 за №20 на ім`я ОСОБА_3 та державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №700280, виданого Васильківським райвідділом земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 10.11.2006 за № 32 на ім`я ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що відповідач при накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:016:0054 не володів актуальною інформацією про власника земельної ділянки, якою з 10.11.2006 є позивачка.

Отже, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:016:0054 був безпідставно накладений на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 у ВП №4433044 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження ВП №4433044, відкритого Васильківським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) 01.08.2007, боржником якого є ОСОБА_3 ,- завершено.

Отже, на момент вирішення цього спору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим обтяження щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054 за № 4455775 у вигляді арешту майна боржника, що накладений у рамках виконавчого провадження ВП №4433044 23.09.2013, боржником за яким є ОСОБА_3 , тобто попередній власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Наведені норми кореспондують приписам статті 41 Конституції України, які гарантують непорушність права власності.

У зв`язку з наявністю постанови про арешт майна позивачки, остання обмежена в праві розпорядження цим майном.

Водночас, згідно пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII, в редакції станом на час розгляду даної справи судом) виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог статті 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Статтею 59 Закону №1404-VIII передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до пунктів 4, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі з урахуванням встановлених обставин відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 208/8402/14-а та від 29.03.2018 року справі №816/303/16.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі №804/14800/14.

За наведених обставин, оскільки постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.09.2013 у ВП №4433044 порушені права та інтереси позивачки, з урахуванням завершення виконавчого провадження №4433044, а також нормативного регулювання спірних правовідносин у розрізі повноважень та компетенції органів державної виконавчої служби щодо зняття арешту, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивачки з урахуванням дискреційних повноважень відповідача є визнання протиправною відмови Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), викладеної у листі від 03.01.2023 №309 на адресу ОСОБА_1 у знятті арешту з нерухомого майна земельної ділянки площею 0,1513 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язання Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054, площею 0,1513 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 в рамках виконавчого провадження №4433044 (реєстраційний номер обтяження: 4455775, зареєстровано: 28.01.2014 17:56:20 за №4455775 державним реєстратором Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець Іриною Вікторівною).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності накладення спірного арешту нерухомого майна, як і не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи та докази позивача щодо порушення її права як власника земельної ділянки вільно володіти та розпоряджатися земельною ділянкою.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. згідно з квитанцією №1 від 09.01.2023, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Доказів понесення позивачкою інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1 у знятті арешту з нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054 площею 0,1513 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0054, площею 0,1513 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови в.о. начальника Відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Назаренко О.Ю. від 23.09.2013 в рамках виконавчого провадження №4433044 (реєстраційний номер обтяження: 4455775, зареєстровано: 28.01.2014 17:56:20 за №4455775 державним реєстратором Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Степанець Іриною Вікторівною).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код: 22933548, місцезнаходження: 08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська, буд. 5) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.