Справа № 160/17743/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -
08.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи на підприємствах: шахта ім. А.Г.Стаханова в/о «Красноармійськвугілля» з 21.08.1997р. по 26.07.1999р.; Оперативний воєнізований гірничо-рятувальний загін у м. Донецьк з 27.12.1999р. по 01.06.2001р., з 02.06.2001 по 05.06.2002р., з 06.06.2002р. по 01.11.2002р. таз 02.11.2002р. по 31.12.2003р.;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії незалежно за віком, згідно частини 3 ст.114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 27.09.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
23.11.2022 позивачем усунено недоліки позову, подано адміністративний позов (уточнений) із зазначенням електронної пошти сторін, реєстраційного номеру облікової картки платника податків.
Цією ж ухвалою суду було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали від 25.11.2022 була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку на їх офіційні електронні адреси та доставлена, про що свідчить звіт про успішне доставлення електронного листа. Крім того, копію ухвали суду від 25.11.2022 разом із копією позовної заяви з додатками вручено відповідачу у паперовому вигляді 06.12.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання.
21.12.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами електронного зв`язку через підсистему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. 27.09.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.10.2022 та від 11.10.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Повідомлення від 07.10.2022 за №0400-010226-8/102588 про направлення рішення про відмову в призначені пенсії надіслано Головним управлінням на адресу позивача. Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) обрахованого по 30.06.2022, страховий стаж позивача становить 29 років 3 місяці 28 днів, пільговий стаж за Списком №1 - 18 років 6 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058.Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас, трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. Для підтвердження пільгового характеру робіт Позивачем надані наступні довідки: довідка від 08.10.2015 №321, видана ПАТ «Дніпрометробуд» за період роботи з 11.10.1994 по 31.12.1994 на посаді горноробочого підземного з повним робочим днем під землею. Період роботи з 11.10.1994 по 07.11.1994 зараховано до пільгового стажу за Списком №1; довідка від 27.06.2022 №04/7-674, видана Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном за період з 01.11.2014 по 09.10.2019 на посадах помічника командира загону та заступника командира загону, який зараховано до пільгового стажу за Списком №1, за винятком періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 29.07.2019 по 30.07.2022; довідка від 27.09.2022 №879, видана Восьмим воєнізованим гірничорятувальним загоном за період роботи з 10.10.2019 по теперішній час на посадах заступник начальника загону, помічника командиру загону, який зараховано до пільгового стажу за Списком №1. Періоди роботи позивача на шахті ім.А.Г.Стаханова в/о «Красноармійськвугілля» з 21.08.1997 по 26.07.1999, в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м. Донецьк з 27.12.1999 по 01.06.2001, з 02.06.2001 по 05.06.2002, з 06.06.2002 по 01.11.2002 та з 02.11.2002 по 31.12.2003 не зараховано до пільгового стажу, оскільки довідки, що підтверджують пільговий характер робіт, не надано. З огляду на викладене, для зарахування періодів роботи позивача в Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні та Восьмому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посадах заступника начальника загону та помічника командиру загону до пільгового стажу за Списком №1 підземні роботи, передбаченому ч.3 ст.114 Закону №1058, правові підстави відсутні. За таких обставин, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
До відзиву відповідачем долучено копію пенсійної справи позивача.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
27.09.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ обслуговування громадян №23 (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії за віком згідно з ч.3 ст. 114 Закону, яка зареєстрована 27.09.2022 за вх.№6563 (а.с.52-53).
Відповідно до розписки-повідомлення до заяви від 27.09.2022 за вх.№6563 долучені наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, інші документи: диплом про навчання, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників №0417-674 від 27.06.2022, №321 від 08.10.2015, №879 від 27.09.2022, документи про місце проживання (реєстрації) особи з 03.07.2020, документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років (атестація), заява про спосіб виплати пенсії, інший документ (KPR), трудова книжка.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 09 від 04.10.2022 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Означене рішення № 09 від 04.10.2022 обґрунтоване наступним.

Відповідно до ст.114 ч.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії - за списком робіт і професії, що затверджується Кабінетом Міністрів України , незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, машиністи кранів металургійного виробництва-за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Вік заявника 47 років. Страховий стаж роботи заявника становить 29 років 3місяці 29 днів, пільговий стаж становить (п.3 ст.114, пост.202 (25)) 18 років 05 місяців 28 днів. За результатами розгляду документів до заяви до страхового стажу зараховані всі періоди.

Копію рішення № 09 від 04.10.2022 направлено позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з повідомленням від 07.10.2022 № 0400-010226-8/102588.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів (форма РС-право) номер ПС 09 на дату звернення 27.09.2022 страховий стаж позивача становить 29 років 3 місяці 28 днів; до стажу, що дає право на зниження пенсійного віку, який становить 18 років 6 місяців 28 днів, зараховані наступні періоди:

- з 11.10.1994 по 07.11.1994 Список №1 () 0 років 0 місяців 27 днів;

- з 01.01.2004 по 31.10.2014 Список №1 () 10 років10 місяців 0днів;

- з 01.11.2014 по 28.07.2019 Список №1 () 4 роки 8 місяців 28 днів;

- з 31.07.2019 по 09.10.2019 Список №1 (код 00159462) 0 років 2 місяці 9днів;

- з 10.10.2019 по 03.11.2020 Список №1 () 1 рік 0 місяців 24 дні;

- з 04.11.2020 по 05.01.2021 Список №1 () 0 років 2 місяці 2 дні;

- з 06.01.2021 по 30.06.2022 Список №1 () 1 рік 5 місяців 25 днів.

Не погодившись з рішенням № 09 від 04.10.2022 про відмову у призначенні пенсії та з не зарахуванням до пільгового стажу, що надає право на пенсію віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 21.08.1997 по 26.07.1999, з 27.12.1999 по 01.06.2001, з 02.06.2001 по 05.06.2002, з 06.06.2002 по 01.11.2002 та з 02.11.2002 по 31.12.2003, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За змістом абзацу першого частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

За змістом частини п`ятої статті 114 № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №1788-ХІІ визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Отже, положення частини першої статті 14 Закону №1788-ХІІ аналогічного змісту положенню частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники безпосередньо зайняті на посадах (професіях, роботах) повний робочий день на підземних роботах, відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) не менше 25 років, передбачених Списком робіт і професій, затвердженого Постановою №202.

При цьому, законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

В ході судового розгляду встановлено, що на дату звернення за призначенням пенсії 27.09.2022 страховий стаж позивача становить 29 років 3 місяці 28 днів; стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (за Списком №1), - 18 років 6 місяців 28 днів, до якого зараховані наступні періоди: з 11.10.1994 по 07.11.1994; з 01.01.2004 по 31.10.2014; з 01.11.2014 по 28.07.2019; з 31.07.2019 по 09.10.2019; з 10.10.2019 по 03.11.2020; з 04.11.2020 по 05.01.2021; з 06.01.2021 по 30.06.2022.

У межах спірних правовідносинах питання полягає у правомірності не зарахування відповідачем до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV наступних періодів трудової діяльності: з 21.08.1997 по 26.07.1999; з 27.12.1999 по 01.06.2001, з 02.06.2001 по 05.06.2002, з 06.06.2002 по 01.11.2002 та з 02.11.2002 по 31.12.2003.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.06.1992, позивач у спірні періоди працював на наступних посадах та у таких підприємствах:

-з 21.08.1997 по 26.07.1999 підземним гірником з повним робочим днем в шахті імені А.Г.Стаханова в/о «Красноармійськвугілля»;

-з 27.12.1999 по 31.05.2001 респіраторником оперативного взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк;

-з 01.06.2001 по 04.06.2002 командиром відділення оперативного взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк;

-з 05.06.2002 по 08.11.2009 командиром взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк.

Отже, трудова книжка позивача в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача в шахті з повним робочим днем підземним гірником, респіраторником оперативного взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк, командиром відділення оперативного взводу та командиром взводу в тому самому Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк, вказані записи завірені печатками підприємств.

Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі - Постанова №202), розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» передбачені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Розділом ІІ «Підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударі» Постанови №202 передбачені «гірники підземні».

Розділом ІІІ «Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом» Постанови №202 передбачені: «респіраторники», «командири відділень і взводів, їх заступники (помічники)».

Отже, професії (роботи), які займав та виконував позивач протягом спірного періоду передбачені Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.

Разом з тим, у рішенні № 09 від 04.10.2022 відповідачем в якості підстави для відмови у призначенні пенсії зазначений лише висновок про те, що пільговий стаж за Списком відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, Постанови №202 складає 18 років 5 місяців 28 днів, що недостатньо для призначені пенсії.

Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Водночас рішення, що оскаржується, не містить обґрунтувань підстав не врахування записів трудової книжки позивача та вирахування пільгового стажу лише на підставі пільгових довідок.

Загальне посилання відповідача у рішенні про враховану кількість періодів трудової діяльності до пільгового стажу та без обґрунтування причин неврахування інших періодів трудової діяльності за трудовою книжкою у пільговий стаж, не свідчить про обґрунтованість такого рішення, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності, що безумовно є порушенням прав останнього.

Доводи відповідача у відзиві про те, що записи трудової книжки не містять відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи, а уточнюючі довідки не було надано, не враховуються судом, оскільки такі обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, рішення № 09 від 04.10.2022 не відповідає критеріям обґрунтованості, оскільки відповідачем в оспорюваному рішенні хоч і наведено норми законодавства для призначення пільгової пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, однак не обґрунтовано підстав не врахування записів трудової книжки в частині спірного періоду.

Водночас, записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 24.06.1992 підтверджено зайнятість позивача як підземного гірника на підземних роботах у шахті повний робочий день у період з 21.08.1997 по 26.07.1999; респіраторником оперативного взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк у період з 27.12.1999 по 31.05.2001, командиром відділення оперативного взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк у період з 01.06.2001 по 04.06.2002 та у період з 05.06.2002 по 08.11.2009 командиром взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк.

Професії та роботи, які займав та виконував позивач протягом спірного періоду, передбачені Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.

При цьому, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено зарахування періоду роботи позивача на посаді командира взводу в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні м.Донецьк з 01.01.2004 по 31.10.2014 до пільгового стажу, що надає право на зниження пенсійного віку ( Оперативний воєнізований гірничо-рятувальний загін).

Однак, обґрунтувань такого вибіркового зарахування періодів трудової діяльності позивача в Оперативному воєнізованому гірничо-рятувальному загоні до пільгового стажу, що надає право на зниження пенсійного віку, відповідачем не зазначено, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу, що надає право пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.

За таких обставин, відмовляючи у зарахуванні спірних періодів роботи на посадах, які передбачені Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, права позивача порушені саме вказаним протиправним рішенням № 09 від 04.10.2022 про відмову у призначенні пенсії.

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача № 09 від 04.10.2022 прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак є протиправним та підлягає скасуванню, тому з метою відновлення порушеного права слід зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 21.08.1997 по 26.07.1999, з 27.12.1999 по 31.05.2001; з 01.06.2001 по 04.06.2002 та з 05.06.2002 по 31.12.2003 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Щодо іншої частини позовних вимог.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З огляду на викладене, а також дискреції пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дії (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) від 04.10.2022 № 09 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) з 21.08.1997 по 26.07.1999, з 27.12.1999 по 31.05.2001; з 01.06.2001 по 04.06.2002 та з 05.06.2002 по 31.12.2003 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 27.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 25.01.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова