Справа № 385/1449/22
Суддя: Ханас М. М.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 385/1449/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2023 Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Ханас М.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) в залі суду в м. Гайвороні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Волощук В.В. в його інтересах звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № АА00001824 від 16.11.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ч.2 ст. 132-2 КУпАП та стягнуто з нього штраф в сумі 17 000 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в пункті 22.5 ПДР, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10.5 % (1.213 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон. Зазначає, що ні в оскаржуваній постанові, ні у сервісі перевірки адміністративних правопорушень за ідентифікатором доступу вказаний у постанові не зазначено повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги наявність та зазначення яких надало б можливість дійсно встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження на вісь та його дійсний розмір. Зазначене в оскаржуваній постанові перевантаження на вісь у розмірі 10.5 %, що становить 1.213 тон, без зазначення конкретної осі автомобіля не дозволяє встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження. Крім того, зі змісту постанови неможливо перевірити обставини правопорушення та незрозуміло, яким чином були здійснені обрахунки ваги транспортного засобу. Прилад автоматичного зважування працює некоректно, оскільки відповідно до товарно-транспортної накладної № ОТ-1008603, складеної 28.09.2022, вказаним автомобілем з напівпричепом здійснювалося перевезення цукру білий кристал, загальною вагою 18.040 тон, таким чином загальна вага автомобіля з напівпричепом та вантажем становила 34 тони, що перевищує дозволену вагу для такого транспортного засобу, тобто в межах дозволених п. 22.5 ПДР. Зазначає, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана, однак будь-яких доказів, що підтверджують даний факт державним інспектором здобуто не було.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

19.12.2022 представником позивача було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду, та подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови 01.12.2022, останній день звернення до суду з адміністративним позовом припадав на 10.12.2022, що є вихідним днем, тому останнім днем звернення до суду з адміністративним позовом є наступний робочий день, а саме 12.12.2022.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та надано строк для подачі відзиву, відповіді на відзив.

19.01.2023 від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Вважає, що уповноваженими посадовими особами відповідача належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача. Зазначає, що правопорушення у справі зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 55, 055*003 сертифікат відповідності UA.TR.001 35 545-21 № 546-21, 544-21 дійсний до 28.12.2022. Вважає безпідставним покликання позивача на товарно-транспортну накладну від 28.09.2022 № ОТ-1008603, де зазначено загальну вагу транспортного засобу 34 тони, оскільки відповідно до абз.27 глави 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту, тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Звертає увагу на те, що позивач покликається на норму пункту 22.5 ПДР в редакції, яка втратила чинність. Зазначає, що позивачем було допущено перевищення на одиничну вісь транспортного засобу на 10.5% (1.213 тон) при дозволеному 11.5 тон. Відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених у постанові та інформаційній картці ГВК навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становить 15 134 тон при нормативно допустимій 11.5 тон. Перевищення параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, було встановлено із урахуванням вимірів та із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Позивачем невірно встановлено похибку вимірювання вагового комплексу, яка становить 10% (відповідно до ДСТУ ОІМL R 134-1:2010), а не 2%, та невірно визначено розрахунок. Звертає увагу на те, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого надано копію сертифікату перевірки типу, копію сертифікату відповідності, а також копію експертного висновку.

Позивач правом подачі відповіді на відзив не скористався.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст. 262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч.2 ст. 286 КАКС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд вважає, що позивачем не пропущено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом, з огляду на те, що такий позов ним подано до суду 12.12.2022, а оскаржувану постанову ним отримано 01.12.2022, останній день звернення до суду з адміністративним позовом, ураховуючи десятиденний строк звернення до суду, є 10.12.2022, що припадає на вихідний день, то відповідно останнім днем звернення до суду є наступний за ним робочий день, тобто 12.12.2022.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM AE 440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний спеціалізований сідловий тягач, та транспортного засобу марки KOEGEL SNCO 24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп спеціалізований Н/ПР-фургон, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

16.11.2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00001824, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що 28.09.2022, о 15 год. 12 хв., за адресою М-30, км. 440+527 Вінницька область, зафіксовано транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM AE 440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого значиться ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10.5% (1.213 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

За приписами статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п.п.в п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

На одинарну вісь 11,5/7, на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5/7, від 1 до 1.3 метра 16/10, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18/10,5, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19/11,5, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23/11,5, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20/11,5.

На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або більше 21/13, понад 1,3 до 1,4 метра 24/14.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами частини 2 цієї статті визначено наступне порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %. Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У той же час, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174. Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Згідно з пунктами 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).

Згідно пункту 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку № 1174).

Відтак, з системного аналізу положень Порядку фіксації адміністративних правопорушень вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення (абз. 1).

Відповідно, постановою від 16.11.2022 серії АА № 00001824 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Встановлено, що: кількість вісей 4 шт.; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4160 мм, 2-3: 7210 мм; 3-4: 1310 мм; навантаження на вісь 1 7269 кг, 2- 15134 кг, 3 - 5942 кг, 4 - 5967 кг, загальна маса 34312 кг.; виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу навантаження на одиночну вісь 12712.56 кг. Відтак, постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Щодо посилань позивача на відсутність необхідного обсягу передбаченої інформації в постанові про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Що стосується інформації щодо категорії, типу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації, а її відсутність у постановах по справі про адміністративне правопорушення не може бути безумовною підставою для спростування вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача накладено адміністративне стягнення, оскільки він, як власник транспортного засобу RENAULT MAGNUM AE 440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 28.09.2021 року, о 15:12 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область, допустив рух вказаного транспортного засобу із перевищенням навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10.5 % (1.213 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон.

Факт руху транспортного засобу зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, позначення типу: Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)».

Матеріали справи містять сертифікати відповідності за № UA.TR.001 35 546-21, № UA.TR.001 35 544-21, видані Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») на прилади автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, позначення типу Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)». За результатами проведених досліджень та випробувань встановлено, що прилад із зазначеним у пункті 2 цього сертифіката заводським номером відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Для перевірки відповідності приладу таким вимогам були проведені випробування, викладені в п. 5.2 ДСТУ OIML R 134-1:2010, зокрема: випробування в русі згідно пункту 5.2.1.1; випробування для оцінення похибки під час випробування в русі згідно пункту 5.2.1.2. Клас точності під час визначення маси транспортного засобу в русі - 10. Клас точності під час визначення навантаження на одинарну вісь та групу осей - F. Автомобільна дорога М-30, Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине (через м. Вінницб, Кропивницький), км. 440+527.

Також матеріали справи містять сертифікати перевірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, позначення типу Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)», виданий ДП «Укрметртестстандарт» 29.12.2021 та чинні до 28.12.2022, відповідно до якого прилад відповідає типу засобу вимірювальної технічки застосовним вимогам додатку 2 до Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Таким чином відповідачем надано належні та допустимі докази, що вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні та може в автоматичному режимі фіксувати порушення граничних навантажень транспортних засобів у русі.

До того ж зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам КУпАП, адже містить відомості щодо вчиненого порушення, а саме перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України навантаження на одинарну вісь на 10.5 % (1.213 тон), тобто містить інформацію про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні, міститься також посилання на офіційний вебсайт в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі із зазначенням ідентифікатора доступу.

Щодо посилання позивача на те, що порушень передбачених пунктом 22.5 ПДР України останній не допускав, що підтверджується товарно-транспортною накладною № ОТ-1008603, складеною 28.09.2022, оскільки вказаним автомобілем з напівпричепом здійснювалося перевезення цукру загальною вагою 18.040 т, тому загальна маса автомобіля з напівпричепом та вантажем становила 34 т, тобто не перевищує дозволену вагу для такого транспортного засобу, то суд зазначає наступне. Відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Верховний Суд в постанові від 31 липня 2019 року у справі № 802/518/17-а дійшов висновку, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 805/3598/16-а.

Тобто, товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, суд вважає необґрунтованими.

Ураховуючи вищевикладене, твердження позивача не відповідають дійсності.

Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції (абз. 2).

Зважаючи на вимоги ч.1 ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Вищенаведені положення нормативно-правових актів свідчать про те, що посадові особи Укртрансбезпеки мають право використовувати інформацію технічного запису, як речовий доказ наявності або відсутності факту правопорушення, а зафіксована технічним засобом інформація може розцінюватися як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Суд констатує, що відповідачем надані суду належні докази та матеріали, на підставі яких було прийняте оскаржуване рішення,

Між тим, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що стороною позивача, в силу положень ч.2 ст. 77 КАС України, не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх сукупності та логічному взаємозв`язку той факт, що позивач не вчинив за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, а відтак не доведено неправомірність і оскаржуваної постанови та відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

За наслідком розгляду даної справи суд констатує, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено, порушень процедури накладення адміністративного стягнення з боку відповідача не виявлено, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00001824 від 16.11.2022 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255, 256, 258, 288, 289 КУпАП, ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України, суд

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. М. Ханас

Дата документа 26.01.2023