Справа № 698/841/21
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/841/21
Провадження № 2-а/698/3/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Лазаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончар Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці ДФС, третя особа: начальник Черкаської митниці ДФС Меньшиков Д.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Черкаської митниці ДФС, третя особа: начальник Черкаської митниці Меньшиков Д.О., в якій просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 0061/90200/21 винесену 13.10.2021 року начальником Черкаської митниці Меньшиковим Д.О. та провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що начальником Черкаської митниці Меньшиковим Д.О. 13.10.2021 року було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0061/90200/21, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. Підставою притягнення її до адміністративної відповідальності стало те, що 03.06.2018 року нею в митний режим транзиту було поміщено транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» (VIN: НОМЕР_1 д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації LT) ввезений нею на митну територію України через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС, та в подальшому було передано вказаний транспортний засіб у користування громадянці України ОСОБА_2 , яка безпосередньо його не поміщувала у митний режим транзиту. В постанові не зазначена об`єктивна сторона правопорушення, та не вказано, яке відношення має позивачка до транспортного засобу «OPEL ZAFIRA-A»(VIN: НОМЕР_1 д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації LT). У постанові відсутнє будь-яке підтвердження порушення позивачкою митних правил, та не надано жодного доказу який би підтверджував її винуватість. Також зазначає, що в неї у власності та в користуванні ніколи не було транспортного засобу, що підтверджується Актом депутата Єрківської громади від 01.11.2021 року. Вона ніколи не керувала транспортними засобами, в неї відсутнє посвідчення водія, що підтверджується довідкою сервісного центру. Відповідно до її закордонного паспорту вона перетинала кордон між Україною та Росією в 2017 році та ніколи не перетинала кордон республіки Латвія чи будь-якої іншої країни.

Вважає, що обставини та підстави винесення відповідачем даної постанови не відповідають дійсності, оскільки жодного транспортного засобу в Україну з Литовської Республіки 03.06.2018 року в режимі транзиту вона не ввозила, а відтак і не набула обов`язків, передбачених ст. 90 МК України, та не могла об`єктивно вчинити дії, які мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, тобто передати в користування транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації НОМЕР_3 ) у користування іншій особі, яка безпосередньо такий транспортний засіб не ввозила. Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним транспортним засобом ніколи не мала і не має, а тому навіть не знає у чиєму володінні чи користуванні знаходився даний транспортний засіб весь цей час і кому фактично належить.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 11.11.2021 року позовну заяву повернуто позивачці.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 року скасовано ухвалу суду від 11.11.2021 року, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.07.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.07.2022 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.11.2022 року клопотання представника відповідача задоволено, змінено первісного відповідача Державну митну службу України на належного відповідача Черкаську митницю.

Від Черкаської митниці на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами позивачки та просить в задоволені адміністративного позову відмовити повністю, оскільки факт ввезення на митну територію України 03.06.2018 року автомобіля марки OPEL ZAFIRA-A VIN: НОМЕР_1 д.р.н. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , громадянкою ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил № 0061/90200/21 та інформацією з бази даних митного органу.

Представник позивачки адвокат Терещенко Р.В. у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився. До суду подав клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 3 ст. 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно приписів ч. 4 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Так, приписами ст. 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно п. 3 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за № 1428/11708 (далі - Правила № 1118) транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу І Правил № 1118 транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

Пунктом 7 розділу І Правил № 1118 визначено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п. 9 розділу І Правил № 1118 транспортний засіб, на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

25.11.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 № 2612-VIII, пунктом 7 якого статтю 469 МК України доповнено частиною 4 такого змісту - передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, законодавством забороняється здійснення передачі імпортованого транспортного засобу, який не пройшов митне оформлення, іншій особі і саме за порушення такого нормативного правила законодавець передбачає адміністративну відповідальність.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 469 МК України, має бути встановлено, що транспортний засіб, який ввозився на митну територію України, перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні ОСОБА_1 , вона безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та поміщувала його у митний режим транзит (в тому числі має бути встановлено, що саме вона заявляла митний режим транзит з наданням митнику відповідних документів на підтвердження права власності або користуванням транспортним засобом); ОСОБА_2 , яка подала митну декларацію типу «ІМ40АА» № UA902020/2021/200492, з метою митного оформлення транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA-A (VIN: НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації LT), дійсно отримала у володіння вказаний транспортний засіб від ОСОБА_1 та безпосередньо сама не ввозила транспортний засіб на митну територію України.

Судом встановлено, що 27.08.2021 року головним державним інспектором відділу боротьби з контрабандою та порушення митних правил Черкаської митниці Жуком М.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 61/90200/21.

Відповідно до змісту даного протоколу 03.06.2018 року громадянкою України ОСОБА_1 в митний режим транзиту було поміщено транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації НОМЕР_3 ), ввезений нею на митну територію України через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС. 12.07.2021 року до Черкаської митниці для здійснення митного оформлення було подано митну декларацію № UA902020/2021/200492 та рахунок від 11.11.2019 року № б/н, відповідно до яких встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 90, ч. 3 ст. 325 МК України, поміщений у митний режим транзиту транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації НОМЕР_3 ) було передано громадянкою України ОСОБА_1 у користування громадянці України ОСОБА_2 , яка безпосередньо його не поміщувала у митний режим транзиту, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

13.10.2021 року начальником Черкаської митниці Меньшиковим Д.О. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0061/90200/21, відповідно до якої громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 34000 гривень. Постанова отримана позивачкою 25.10.2021 року.

Перевіряючи доводи позивачки про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру від 04.09.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон Серії НОМЕР_4 , виданий 27.07.2016 року Звенигородським районним відділом Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, дійсний до 27.07.2026 року.

Із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон Серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 вбачається, що вона 25.08.2016 року перетинала державний кордон України з Російською Федерацією та 04.02.2017 року перетинала державний кордон Російської Фелерації з Україною, а також 17.04.2022 року перетинала державний кордон України з Республікою Польща та 05.07.2022 року перетинала державний кордон Республіки Польща з Україною. Інших відомостей про перетин ОСОБА_1 державного кордону України з будь-якою іншою країною у зазначений у постанові період часу, а саме 03.06.2018 року, суду не надано.

Із відповіді головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Черкаській області територіальний сервісний центр МВС № 7143 від 02.11.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами в ТСЦ № 7143 не отримувала.

Відвовідно до наданої копії технічного паспорта «OPEL ZAFIRA-A» належить UAB «Tailis».

Із копії IGALIOJIMAS (довіреності) встановлено, що підприємство UAB «Tailis», Вільнус, яке представляє директор Олександр Мірошніченко, як довіритель уповноважує Вероніку Суботу, документ, що засвідчує особу НЕ 740926, місце проживання: АДРЕСА_1 , іменована надалі довіреною особою, представляти його, встановлювати та підтримувати стосунки з третіми особами стосовно транспортного засобу, що належить підприємству на праві власності «OPEL ZAFIRA-A» д.р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 , дата видачі регістраційного свідоцтва 02.06.2018 року, зокрема, керувати, користуватися і розпоряджатися транспортним засобом, включаючи всі дозволені законами угоди за узгоджену ними ціну та в обумовлені терміни. Довіреність надає право, як довіреній особі мати у своєму розпоряджені та виконувати всі доручення на території Литовської Республіки, а також у будь-якій країні СНГ або в будь-якій країні світу, з правом виїзду за кордон, без права відчуження автомобіля. Довіреність видана строком на три роки з дня складання.

Із копії TRANSPORTO PRIEMONES PIRKIMO-PARDAVIMO SUTARTIS (Договору купівлі-продажу транспортних засобів) від 11.11.2019 року вбачається, що транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» д.р.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_1 , за ціною 500 EUR від імені UAB «Tailis» продав ОСОБА_3 , а придбала вказаний транспортний засіб ОСОБА_4 .

12.07.2021 року ОСОБА_2 подано митну декларацію відповідно до якої задекларовано легковий автомобіль «OPEL ZAFIRA».

Наданий позивачкою акт депутата Єрківської громади від 02.11.2021 року ОСОБА_5 про те, що позивачка немала і по даний час немає у своєму володінні ніякого транспортного засобу суд вважає недопустимим доказом в силу вимог ч. 2 ст. 94 КАС України, оскільки обставини справи, які зазаконом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно відомостей, викладених за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації LT), який оформлено у вільний обіг за митною декларацією UA902020/2021/200492, 03.06.2018 року о 05 год. 31 хв. ввезено через пункт пропуску UA205010 та поміщено у митний режим транзиту, каналу «зелений коридор» ОСОБА_6 з метою особистого користування, та цього ж дня о 19 год. 57 хв. вказаний транспортний засіб вивезений ним за межі митної території України через пункт пропуску UA102010. В подальшому, транспортний засіб «OPEL ZAFIRA-A» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації LT) 03.06.2018 року о 21 год. 07 хв. знову було ввезено через пункт пропуску UA102010, та поміщено у митний режим транзиту, каналу «зелений коридор» ОСОБА_1 з метою особистого користування.

Проте, відповідачем, в обґрунтування правомірності поміщення вказаного транспортного засобу у митний режим транзиту саме ОСОБА_1 не надано жодних документів, які підтверджують факт декларування транспортного засобу особою, яка його помістила у митний режим транзиту, при цьому була відсутня підписана позивачкою митна декларація від 03.06.2018, згідно якої переміщення вказаного транспортного засобу через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС здійснено саме ОСОБА_1 , яка ознайомлена особисто під підпис з умовами передачі транспортного засобу особистого користування, поміщеного у митний режим транзиту, з вищевказаними обмеженнями та зобов`язаннями, а також відповідальністю за порушення дотримання умов транзиту.

З досліджених документів вбачається, що власником зазначеного транспортного засобу, на час поміщення його в митний режим транзиту, було підприємство UAB «Tailis» директором якого є ОСОБА_3 , який довіреністю уповноважив Вероніку Суботу керувати, користуватися і розпоряджатися транспортним засобом, без права відчуження автомобіля, довіреність видана строком на три роки з дня складання, без зазначення в довіреності такої дати, що не дає змогу встановити чи була чинною така довіреність на час декларування транспортного засобу. Разом з тим, належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_7 , як транспортного засобу так і самої довіреності суду не надано, відомостей про обізнаність ОСОБА_7 щодо зазначених обставин матеріали справи не містять, а з доказів наданих відповідачем слідує, що оформлення транспортного засобу при в`їзді на митну територію України здійснювалося і іншими особами.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За правилами ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 489 МК України визначено обов`язок посадової особи з`ясувати наступні обставини при розгляді справи про порушення митних правил: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені судом підстави та обставини, з урахуванням досліджених належних та допустимих доказів, спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, оскільки як убачається з наявних у матеріалах справи доказів позивачка 03.06.2018 не перетинала кордон України, у власніть або користування транспортний засіб не отримувала, була обмежена у праві відчуження автомобіля, а передача його ОСОБА_2 11.11.2019 року здійснена дійсним власником, що підтверджує неможливість поміщення позивачкою вказаного транспортного засобу у митний режим транзиту та подальшу передачу вказаного транспортного засобу особі яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим транзиту, та свідчить про те, що посадовою особою при розгляді зазначеного правопорушення було допущено передчасне винесення постанови без з`ясування усіх обставин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою Черкаської митниці при розгляді справи про порушення митних правил № 0061/90200/21 не встановлено належними і допустимими доказами наявність в діях позивачки складу порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 242, 246, 286 КАС України, ст.ст. 90, 93, 381, 458, 469, 529-531 МК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України, третя особа: начальник Черкаської митниці ДФС Меньшиков Д.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про порушення митних правил № 0061/90200/21, винесену 13.10.2021 року начальником Черкаської митниці ДФС Меньшиковим Даніїлом Олексійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп..

Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Лазаренко