Справа № 569/9289/22
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9289/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України в особі в.о. заступника начальника - начальника управління БК та ПМП Львівської митниці Приходька Юрія Борисовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд 11 липня 2022 року з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України в особі в.о. заступника начальника - начальника управління БК та ПМП Львівської митниці Приходька Юрія Борисовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить суд їх задоволити та поновити процесуальний строк на звернення до суду, оскільки його довіритель отримав оскаржувану постанову після повернення з відрядження 11 липня 2022 року та негайно звернувся за правовою допомогою; постанову про порушення митних правил №0488/20900/22 від 14 травня 2022 року за підписом в.о. заступника начальника - начальника управління БК та ПМП Львівської митниці Приходька Юрія Борисовича визнати протиправною та скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов у якому просив суду у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити з підстав, викладених у відзиві, а також подав клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з кс.копії наказу від 14 червня 2022 року №571 Про направлення у службове відрядження, за підписом генерального директора ТзОВ «Рівнетранссервіс» ОСОБА_1 , водія-експедитора, відряджено у службове відрядження до Іспанії за маршрутом РІВНЕ-АЛЬКОБЕНДАС-ДАЙМЬЕЛЬ-РІВНЕ на транспортному засобі з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 для здійснення міжнародного перевезення вантажу. Термін відрядження - двадцять п`ять днів, із 17 червня 2022 року по 11 липня 2022 року включно. Згідно роздруківки з трекінгу Укрпошти лист №988 лист (копію оскаржуваної постанови) було отримано особисто 21.06.2022 року. Як пояснив позивач, вказаний лист було отримано не ним особисто, оскільки він перебував за межами України, а його дружиною. Після повернення з відрядження, 11 липня 2022 року, він звернувся за правовою допомогою до адвоката та подав адміністративний позов до суду. Тому, враховуючи викладені обставини, а також те, що позивач дійсно не отримував особисто оскаржувану постанову 21 червня 2022, оскільки у день отримання поштової кореспонденції він перебував за кордоном, суд вважає, що наявні підстави для поновлення процесуального строку на звернення до суду.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1,2 ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є верховенство права , рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як встановлено ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови в справі про порушення митних правил №0488/20900/22 від 11 червня 2022 року винесеної в.о. заступника начальника - начальника управління БК та ПМП Львівської митниці Приходько Ю.Б., «Розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 12 травня 2022 року за ознаками вчиненого громадянином України ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 470 Митного кодексу України, установив: 12.05.2022 року о 09-17 год. в зону митного контролю відділу митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-північний» Львівської митниці Держмитслужби прибув вантажний транспортний засіб марки «MAN» з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з вантажем «Металоконструкції з чорних металів: автоматичні ворота - 1 комплект. Поставляється в розібраному вигляді. Виробник IM.VA.S.R.I.» в митному режимі «імпорт».

12.05.2022 року о 10-40 год. водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 подав до митного контролю товаросупровідні документи на переміщуваний ним вантаж та документи контролю доставки ІМЕЕ №UA20900/915524 від 28.02.2022 року. Відповідно до згаданого документу контролю доставки зазначений товар мав бути доставлений ОСОБА_1 в зону прибуття - ВМО «Малехів» м/п «Львів-північний» Львівської митниці держмитслужби терміном до 10.03.2022 року.

Щодо обставин, через які він не зміг доставити вантаж у встановлений строк до 10.03.2022 року ОСОБА_1 , повідомив, що причиною тому є введення воєнного стану в Україні.

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.96 МК України.

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк їх транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб. Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. Проте, всупереч ст.192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 ОСОБА_1 , до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини події, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не звертався, а транспортний засіб марки «MAN» з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товаром за митною декларацією №UA20900/2022/915524 від 28.02.2022 року в митний пост «Малехів» митного поста «Львів-північний» Львівської митниці ОСОБА_1 доставив лише 12.05.2021.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 до обставин непереборної сили віднесено смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п.2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 №657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб,прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події: аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Також, обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Інших обставин, які б не тягнули за собою настання відповідальності за порушення строків, визначених нормами ч.1 ст.95 МК України, цим кодексом не передбачено.

В період часу з 26.02.2022 до 12.05.2022 в зонах діяльності Закарпатської, Львівської та Рівненської митниць (регіони, через який переміщувався транспортний засіб) військових дій не проводилося.

Отже, ОСОБА_1 , не надав належних доказів про те, що ввезений ним на митну територію України транспортний засіб марки «MAN» з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товаром за митною декларацією №UA20900/2022/915524 від 28.02.2022 року перебував у стані, визначеному ч.1 ст.460 МК України.

Перевіркою встановлено, що в період з 26.02.2022 до 12.05.2022 ОСОБА_1 або ТОВ «Рівнетранссервіс» з приводу дії у відношенні транспортного засобу марки «MAN» з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товаром за митною декларацією №UA20900/2022/915524 від 28.02.2022 року вказаних обставин до Львівської митниці не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_1 порушено встановлений нормами ст.95 Митного кодексу України строк доставки товару за документом контролю доставки №UA20900/2022/915524 від 28.02.2022в зону митного контролю (місця прибуття вантажів) ВМО «Малехів» м/п «Львів-північний» Львівської митниці, більше ніж на двадцять діб.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ДМС України станом на 12.05.2022 ОСОБА_1 впродовж року не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись нормами статей 522-527 Митного кодексу України, постановив: громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 470 Митного кодексу України. На громадянина ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 17000,00 гривень України.».

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Як було встановлено в судовому засіданні, 11 лютого 2022 року між ТзОВ «РІВНЕТРАНССЕРВІС» (перевізник) та ТзОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» (експедитор) укладено договір №14 на перевезення вантажів.

17 лютого 2022 року між ТзОВ «РІВНЕТРАНССЕРВІС» (перевізник) та ТзОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» (експедитор) укладено заявку №17/02/22 щодо здійснення автоперевезення вантажів. Дата 22.02.2022, термін доставки - м.Малехів 28.02.2022, державний номер віто поїзда НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , дані водія ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, якщо інше не передбачено цією статтею: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб.

Відповідно до ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ст.192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

2. Митні органи не відшкодовують перевізнику витрати, понесені у зв`язку із вжиттям заходів, передбачених цією статтею

Суд вважає, що саме такі обставини вбачаються у даному випадку, а саме введення військового стану, який характеризується такими ознаками як надзвичайність та невідворотність.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб та в подальшому Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан в Україні було продовжено неодноразово, на даний час до 19 лютого 2023 року.

З дослідженої в судовому засіданні Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» зазначено: Україна, 03062, місто Київ, пр.Перемоги, будинок 67.

Враховуючи викладені обставини, судом приймаються до уваги пояснення позивача на ті обставини, що у період з лютого, і по даний час зокрема, відбувались ракетні обстріли; в Києві та поблизу нього, на території місцезнаходження експедитора даного перевезення товару, проводились активні бойові дії у період з лютого-квітня 2022 року, а тому в даний період експедитор не працював, а почав працювати лише у травня 2022 року, після повернення до м.Київ.

Відповідно до змісту п.1) ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а тому і у цій частині провадження підлягає закриттю з наведених підстав.

При оцінці доказів суд керується положеннями ст.90 КАС України, згідно яких суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В своїх висновках суд бере до уваги позицію Конституційного Суду України щодо визнання неконституційною статі 485 МК України, викладену у рішенні Конституційного Суду України від 15.06.2022№4-р (ІІ)/2022 КС та враховує її, як при оцінці визначення бази оподаткування митними платежами, так і при оцінці суми санкцій, застосованих до позивачки, як встановлено судом, - безпідставно.

Згідно пункту 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень - обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30).

Як зазначив Європейський суд з прав людини в пункті 53 рішення по праві «Серявін та інші проти України», «…ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.»

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та фактичні обставини справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими доведеними належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України в особі в.о. заступника начальника - начальника управління БК та ПМП Львівської митниці Приходька Юрія Борисовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задоволити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0488/20900/22 від 14 травня 2022 року винесену в.о. заступника начальника - начальника управління БК та ПМП Львівської митниці Приходько Юрієм Борисовичем про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.4 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 гривень України, а провадження по справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія

апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Львівська митниця Державної митної служби України, м.Львів, вул.Костюшка, 1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов