Справа № 200/9880/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року справа №200/9880/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання Меркулова К.С.,

за участю: представника відповідача 1 Пономаренка В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 200/9880/21 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Мироненка Станіслава Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, голови Фонду державного майна України Сенниченка Дмитра Володимировича, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, визнання дій фонду державного майна протиправними та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Мироненко С.С. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Фонду державного майна України (далі відповідач 1), голови Фонду державного майна України Сенниченка Дмитра Володимировича (далі відповідач 2), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (далі відповідач 3), в якому просив:

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України в особі голови Фонду державного майна України Сенниченка Д.В. в частині затримки у виданні наказу про поновлення на посаді та затримки в виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10162/20-а від 16.02.2021 року;

- стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 17.02.2021 року по дату видання наказу про поновлення на роботі, а саме по 27.05.2021 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду державного майна України моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Фонду державного майна України в особі голови Фонду державного майна України Сенниченка Д.В. в частині затримки у виданні наказу про поновлення на посаді та затримки в виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10162/20-а від 16.02.2021 року;

- стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 17.02.2021 року по дату видання наказу про поновлення на роботі, а саме по 27.05.2021 року в сумі 188072,28 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням від 08.02.2022 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн.

Додаткове рішення сторонами не оскаржене.

Відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, уточнену апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт зазначив, що судом неналежно повідомлено про дату розгляду справи 21.12.2021 року, чим позбавлено відповідача 1 права виступу в дебатах. Заявник зазначив, що Фонд неодноразово повідомляв Департамент ДВС Мінюст про неможливіть виконання рішення суду у справі № 200/10462/20, у зв`язку з поданням Фондом заяви про роз`яснення рішення. В подальшому ухвалою суду від 01.06.2021 року у справі № 200/10462/20 відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення рішення. На виконання рішення суду у справі № 200/10462/20 видано наказ від 27.05.2021 року про поновлення позивача на займаній посаді з 31.10.2020 року. Ухвалами суду від 17.03.2021 року, від 01.06.2021 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/10462/20 . Крім того, подання цього позову йде в розрізі зі ст. 383 КАС України, проте судом не надано оцінки твердженням Фонду. Невиконання рішення суду не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, що узгоджується з висновками Верховного суду в постановах від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19, від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (т. 2 а.с. 124-130).

Відповідачем 3 подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову. Апелянт, посилаючись на висновки Верховного суду в постанові від 25.07.2018 року у справі № 552/3404/17, зазначив, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. Отже, вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України. Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Отже, середній заробіток за час затримки власником виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника не є основною чи додатковою заробітною платою, не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальнсті роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк подання позову обмежується 3 місяцами. Спеціальним строком для звернення до суду у трудових спорах публічної служби є місячний строку згідно ч. 5 ст. 122 КАС України, що угзоджується з висновками Верховного суду в постанові від 11.02.2021 року у праві № 240/532/20. Позивач не обгрунтував обставини в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом. В порушення вимог ст. 171 КАС України, суд при вирішенні спору не з`ясував чи подано позов у встановлений строк (т. 2 а.с. 134-140).

Рішення суду в частині відмови у задоволені вимог про стягнення моральної шкоди сторонами не оскаржене.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача 1, вивчив доводи апеляційних скарг, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Позивач з липня 2000 року перебував на різних посадах у Регіональному відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях.

Наказом Фонду державного майна України від 2 листопада 2020 року №408-р позивача звільнено з посади начальника Регіональному відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях 31 жовтня 2020 року за угодою сторін.

Позивачем оскаржено зазначений наказ до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року у справі № 200/10462/20 позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Заступника Голови Фонду державного майна України Кудіна Дениса Ігоровича, Голови Фонду державного майна України Сенниченка Дмитра Володимировича, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 02.11.2020 року № 408-р «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлено позивача на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях з 31 жовтня 2020 року;

- стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.10.2020 року у розмірі 140579,29 грн.;

- рішення підлягає негайному виконанню в частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді (а.с. 15-17).

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі № 200/10462/20 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Фонду державного майна України на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 4200 грн.

23.03.2021 року Фондом подано до Донецького окружного адміністративного суду заяву про роз`яснення судового рішення від 09.03.2021 року № 10-25-4878 (т. 1 а.с. 86-91).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 року у справі № 200/10462/20 апеляційні скарги Фонду державного майна України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі № 200/10462/20 та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі № 200/10462/20 та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі № 200/10462/20 залишено без змін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року у справі № 200/10462/20 у задоволенні заяви Фонду державного майна України про роз`яснення судового рішення - відмовлено.

Постановою від 24.03.2021 ВП № 64933094 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.03.2021 відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №200/10462/20 про поновлення позивача на посаді (т. 1 а.с. 27-28).

Листом від 02.04.2021 року № 10-50-7470 відповідач 1 повідомив Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про неможливість виконання рішення у справі № 200/10462/20, у зв`язку з поданням Фондом заяви про роз`яснення судового рішення, що згідно з частиною 4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зупинення перебігу строку встановленого судом для виконання судового рішення (т.1 а.с.78-79).

Листом від 06.04.2021 року № 10-50-7654 відповідач 1 додатково повідомив Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про неможливість виконання рішення у справі № 200/10462/20, у зв`язку з поданням Фондом заяви про роз`яснення судового рішення, що згідно з частиною 4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зупинення перебігу строку встановленого судом для виконання судового рішення (т.1 а.с. 80).

Постановою від 13.05.2021 року ВП №64933094 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 200/10462/20 про поновлення позивача на посаді у зв`язку з направленням повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Національної поліції України. (т.1 а.с. 29-30).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021 року зареєстровано провадження за фактом невиконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/10462/20-а (т.1 а.с.31).

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/10462/20 наказом Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 27.05.2021 року № 181-р «Про поновлення ОСОБА_1 » позивача поновлено на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях з 31 жовтня 2020 року (т.1 а.с.18).

Наказом Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 17.06.2021 року № 208-р позивача звільнено з займаної посади 17.06.2021 року за угодою сторін (т.1 а.с . 77).

Позивач звернувся до відповідача 3 із заявою від 23 червня 2021 року щодо здійснення розрахунку та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу через невиконання рішення від 16 лютого 2021 року за період з 17.02.2021 року по 27.05.2021 року (а.с. 19-20).

Листом від 6 липня 2021 року № 20-07-05292 відповідачем 3 відмовлено у розрахунку та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу через невиконання рішення (а.с. 23).

Щодо строку звернення з позовом до суду.

За ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Наказом Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 27.05.2021 року позивача поновлено на займаній посаді.

Позивач звернувся до відповідача 3 із заявою від 23 червня 2021 року щодо здійснення розрахунку та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу через невиконання рішення від 16 лютого 2021 року за період з 17.02.2021 року по 27.05.2021 року.

Отже, позивач протягом місяця, після видання наказу про понволення на посаді звернувся до відповідача 3 із заявою про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу через невиконання рішення суду, та після отримання листа відповідача 3 від 06.07.2021 року про відмову у здійсненні зазначених виплат звернувся з цим позовом до суду 29.07.2021 року, тобто в межах місячного строку після досудового врегулювання спору.

Таким чином, строк звернення до суду з цим позовом не пропущено.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на висновки Верховного суду в постанові від 11.02.2021 року у праві № 240/532/20, оскільки вони стосуються інших обставин та інших позовних вимог.

За ч.ч. 1, 2, 7 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За п. 3 ч. 1 статті 371 КАС України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно ч. 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, судові рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним із дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Негайним виконанням судового рішення є його виконання не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу оголошення рішення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадянина.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, за ст. 236 КЗпП проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постановах від 19.12.2019 року у справі № 2а-7683/12/1370, від 30.01.2019 року у справі 808/1271/18.

Відповідачем 1 рішення суду у справі № 200/10462/20 виконано 27 травня 2021 року прийняттям наказу № 181-р про поновлення позивача, тому позивач відповідно до статті 236 КЗпП має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 10.02.2021 року по 27.05.2021 року.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

Згідно абз. 3 пункту 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

За п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункт 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункт 8 Порядку).

Рішенням суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/10462/20-а встановлено, що відповідно до довідки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях від 26 листопада 2020 року № 21-02-10359 середньоденна заробітна плата позивача складає 1899,72 грн.

Отже, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить: 188 072.28 грн. (1899,72 грн. х 99 дні з 17.02.2021 року по 27.05.2021 року).

Апеляціний суд не бере до уваги посилання апелянта на висновки Верховного суду в постановах від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19, від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, оскільки вони не стосуються обставин цієї справи.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій Фонду державного майна України в особі голови Фонду державного майна України Сенниченка Д.В. в частині затримки у виданні наказу про поновлення на посаді та затримки в виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10162/20-а від 16.02.2021 року; стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 17.02.2021 року по дату видання наказу про поновлення на роботі, а саме по 27.05.2021 року в сумі 188072,28 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду не оскаржене.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 200/9880/21 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, голови Фонду державного майна України Сенниченка Дмитра Володимировича, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, визнання дій фонду державного майна протиправними та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 25 січня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв