Справа № 420/4639/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/4639/21
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка К.В.

суддів - Вербицької Н.В.,

- Джабурія О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в адміністративній справі за апеляційною скаргою Міністерства освіти та науки України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року по справі за позовом приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет до Міністерства освіти та науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної регуляторної служби України визнання незаконним дій, визнання протиправним та скасування наказів, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

25.03.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет до Міністерства освіти та науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної регуляторної служби України, в якому позивач просив суд:

- визнати незаконними дії Міністерства освіти та науки України щодо здійснення виїзної позапланової перевірки у період з 04.08.2020 року по 06.08.2020 року на підставі наказу Міністерства освіти та науки України № 990 Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти та науки України № 990 від 31 червня 2020 року Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти та науки України № 1031 від 10 серпня 2020 року Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Міністерства освіти та науки України при здійсненні виїзної позапланової перевірки у період з 04.08.2020 року по 06.08.2020 року є протиправними та незаконними, наказ Міністерства освіти та науки України № 990 від 31 червня 2020 року Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет та наказ Міністерства освіти та науки України № 1031 від 10 серпня 2020 року Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет також є протиправними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Також позивач просив суд поновити приватному закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет строк на звернення до суду з поданим позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року адміністративний позов приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет до Міністерства освіти та науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної регуляторної служби України визнання незаконним дій, визнання протиправним та скасування наказів - задоволено.

Визнано незаконними дії Міністерства освіти і науки України щодо здійснення виїзної позапланової перевірки у період з 04.08.2020 р. по 06.08.2020 р. на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 990 Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 31 липня 2020 року № 990 Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 10 серпня 2020 року № 1031 Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (01135, місто Київ, пр-кт Перемоги, 10, ) на користь приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет (адреса: 65014, м. Одеса, вул. Канатна, 99, РНОКПП 43031751 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Міністерство освіти і науки України подало апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушенні норми процесуального та матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Приватний закладом вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет відповідно до наказу Міністерства освіти та науки України від 14.01.2020 року №14-л «Про ліцензування освітньої діяльності» було отримано ліцензії н провадження освітньої діяльності із спеціальності галузі знань:

- « 22 Охорона здоров`я» за спеціальністю 221 Стоматологія» (з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 250 осіб (з урахуванням строків навчання).

- « 22 Охорона здоров`я» за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація з можливістю здійснювати підготовку іноземців та осіб без громадянства з ліцензованим обсягом 250 осіб (з урахуванням строків навчання).

Наказом Міністерства освіти і науки України № 990 від 31.07.2020 року призначено проведення позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет. Цим наказом створено комісію для проведення позапланової перевірки та визначено період проведення перевірки з 03.08.2020 р. по 07.08.2020 р., до складу якої залучено ОСОБА_1 головного спеціаліста відділу контролю за виконанням ліцензійних умов департаменту атестації кадрів вищої кваліфікації, яка є виконавцем листа 1/11-5070 від 28.07.2020 року Міністерства освіти та науки України до ТОВ "Київ-плюс".

На виконання наказу про позапланову перевірку відповідачем видано посвідчення (направлення) на проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження освітньої діяльності №10.3-11-28 від 03.08.2020 р., до п. 4 якого включено ОСОБА_1 , з огляду виконання нею дій з листування між відповідачем та ТОВ "Київ-плюс", що передували перевірці,

У наказі про позапланову перевірку підставою позапланової перевірки відповідач зазначив рішення експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 23.06.2020 №23.46, яким погоджено проведення позапланової перевірки у Університеті (лист Державної регуляторної служби України від 25.06.2020 № 4256/0/20-20 Щодо погодження позапланової перевірки.

У направленні на перевірку у п. 7 як підставу для здійснення позапланової перевірки відповідач зазначив лист Державної регуляторної служби України.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності № 877-Vпідставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Згідно з нормами ч. 3 ст. 19 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності № 222-VIII позапланові перевірки додержання ліцензіатами ліцензійних умов проводяться на підставах:

1) виявлення в документах, що подаються ліцензіатом до органу ліцензування згідно із цим Законом, інформації, що вказує на недотримання ним ліцензійних умов, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;

2) виявлення у державних інформаційних ресурсах (паперових або електронних) інформації, що свідчить про порушення ліцензіатом ліцензійних умов або не узгоджується з інформацією, що подається ліцензіатом органу ліцензування відповідно до вимог цього Закону, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині або перевірки достовірності відповідної інформації;

3) розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, виданого за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю), - з метою перевірки його виконання;

4) обґрунтованого звернення фізичної особи, фізичної особи підприємця, юридичної особи про те, що внаслідок порушення ліцензіатом ліцензійних умов такій особі (особам) було завдано матеріальної шкоди або порушено її (їхні) законні права чи інтереси, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю) про виявлені під час виконання контрольних повноважень порушення ліцензіатом ліцензійних умов з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;

6) неподання ліцензіатом в установлений строк органу ліцензування звітності, подання якої передбачено ліцензійними умовами, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;

7) наявності загрози життю чи здоров`ю людей, навколишньому природному середовищу або державній безпеці, що безпосередньо пов`язана з провадженням ліцензіатом виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та документально підтверджена органом державної влади, уповноваженим у відповідній сфері, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов, пов`язаних відповідним випадком;

8) подання ліцензіатом письмової заяви до органу ліцензування про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Як встановлено судом в Наказі про позапланову перевірку зазначена підстава позапланової перевірки як рішення експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 23.06.2020 року №23.46, яким погоджено проведення позапланової перевірки У Університеті (Лист Державної регуляторної служби України від 25.06.2020 оку №4256/20-20 «Щодо погодження позапланової перевірки».

В Направленні на перевірку у п.7 як підставу для здійснення позапланової перевірки зазначено лист Державної регуляторної служби України.

Колегія суддів зазначає, що частиною 2 статті 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, яка регламентує проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону (Заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до абз.9 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю)

Так, відповідач обґрунтовує проведення позапланової перевірки тим, що за результатами перевірки внесення університетом інформації до Єдиної державної електронної бази з питань освіти виявлено відсутність наступних відомостей:

- інформації про групи забезпечення спеціальностей,

-інформації про науково-педагогічних та наукових працівників, які здійснюють освітній процес,

-договорів оренди на гуртожиток або житлових приміщень придатних для проживання іноземців та осіб без громадянства,

- договорів на клінічні бази.

Так, колегія суддів зазначає, що ч.3 ст.3 Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» забороняє органам державного нагляду (контролю) посадовим особам здійснювати щодо фізичних осіб підприємців та юридичних осіб заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, не передбачені цим Законом.

Як вже зазначалось, в наказі на перевірку зазначено, що проведення позапланової перевірки погоджено листом Державної регуляторної служби України від 25.06.2020 року №4256/20-20 «Щодо погодження позапланової перевірки».

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що дії щодо призначення і проведення перевірки є дискреційними повноваженнями відповідача і здійсненні МОН України з дотриманням приписів чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконними дії Міністерства освіти та науки України щодо здійснення виїзної позапланової перевірки у період з 04.08.2020 року по 06.08.2020 року на підставі наказу Міністерства освіти та науки України № 990 Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти та науки України № 990 від 31 червня 2020 року Про позапланову перевірку Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет помилково задоволені судом першої інстанції.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти та науки України № 1031 від 10 серпня 2020 року Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет, судова колегія зазначає наступне.

За результатами проведеної перевірки складено акт №10.3-12-31 від 06.08.2020 року, в якому зокрема було зазначено, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) виявлено, що на дату подання заяв про отримання ліцензій університет додав документи, в яких зазначив недостовірні відомості, а саме поданий університетом до органу ліцензування договір оренди, укладений з ТОВ «КИЇВ ПЛЮС», як підстава для розміщення у відповідних приміщеннях місця провадження освітньої діяльності, не укладався.

Так, ухвалою суду першої інстанції від 06.07.2021 року витребувано у відповідача документи з листування Міністерства освіти та науки України з ТОВ "Київ-плюс"; поштові конверти з листування Міністерства освіти та науки України з ТОВ "Київ-плюс"; інформацію про отримання Міністерством освіти та науки України листа ТОВ "Київ-плюс" від 31.07.2021 року № 35 з зазначенням вхідного номеру і дати.

На виконання цієї ухвали відповідачем надано копію картки вихідного документа (233751) номер 1/11-5070, дата реєстрації 28.07.2020 16:49, у розділі Документи вбачається, що цей вихідний документ завізований ОСОБА_1 та копію карти вхідного документу (309759) номер 21713/0/1-20 дата реєстрації 31.07.2020 00:00.

Документів з листування Міністерства освіти та науки України з ТОВ "Київ-плюс"; поштових конвертів з листування Міністерства освіти та науки України з ТОВ "Київ-плюс" до суду не надано.

Також досліджено лист 1/11-5070 від 28.07.2020 року Міністерства освіти та науки України до ТОВ "Київ-плюс", виконавцем якого є Михайлович В.А.

Крім цього, досліджені інші копії документів, що надані відповідачем на виконання ухвали суду від 06.07.2021.

За приписами п.35.1 Інструкції з діловодства у Міністерстві освіти і науки України, затвердженої Міністерства освіти і науки України від 09.04.2013 № 424, вихідна кореспонденція, у тому числі створена за допомогою ПК, обробляється й відправляється централізовано в день її одержання від структурних підрозділів або на наступний робочий день.

Не допускається відправлення або передача кореспонденції без обліку у відповідних журналах вихідної кореспонденції.

З наведеного вбачається, що Журнал вихідної кореспонденції є єдиним належним доказом відправлення листа саме від імені Міністерства освіти та науки України.

Разом з тим, для усунення сумнівів щодо надсилання МОН України відповідного запиту до ТОВ «Київ-Плюс», відповідачем так і не долучено до матеріалів справи копії журналу вихідної кореспонденції.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії листа ТОВ "Київ-плюс" № 9 від 06.08.2021 року, лист 1/11-5070 від 28.07.2020 року Міністерства освіти та науки України направлений до ТОВ "Київ-плюс" останнім не отримувався та відповіді на нього не надавалося.

Також відповідно до копії листа вих. №03-К від 16.08.2021 року ТОВ Фаст Проперті , яким як новий власник приміщень по вул. Авіаційна, 18 у м. Одеса, підтверджується укладання договору оренди цих приміщень, пропонує розірвати цей договір та укласти новий між ПЗВО Одеський міжнародний медичний університет та ТОВ Фаст Проперті (т.3 а.с.147-148).

Тобто, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновків, що листування Міністерства освіти та науки України з ТОВ "Київ-плюс" відбулось не шляхом поштового надсилання кореспонденції, а шляхом надсилання кореспонденції на поштові скриньки у невідомий спосіб, дата реєстрації вхідного листа ТОВ "Київ-плюс" 31.07.2020 00:00, неробочий час канцелярії відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи відповідача про неукладання договору оренди між позивачем та ТОВ "Київ-плюс" ґрунтуються на недопустимих доказах (не доведено отримання цієї інформації у передбачений спосіб та отриманий посадовою особою, що згодом прийняла участь у проведенні позачергової перевірки), тому докази відповідача, а саме, лист 1/11-5070 від 28.07.2020 року Міністерства освіти та науки України до ТОВ "Київ-плюс", лист № 35 від 31.07.2020 року ТОВ "Київ-плюс" до Міністерства освіти та науки України є недопустимими доказами у справі.

Додатково судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ Міністерства освіти та науки України № 1031 від 10 серпня 2020 року Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет, яким позивачу анульовано ліцензії, прийнято у зв`язку із виявленням недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії, що зазначено в акті від 06.08.2020 № 10.3-12-32 (т.1 а.с.117-119, 135).

Актом встановлено, що у документах, поданих до органу ліцензування наявна копія договору оренди нерухомого майна від 29.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1154, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О. В., укладеного з Товариством обмеженої відповідальністю «КИЇВ-ПЛЮС» (ідентифікаційний код згідно юридична адреса 01133, м. Київ, вул. Щорса, 368) щодо оренди нежитлової будівлі (літера «А». основний корпус), загальною площею 6127,5 (шість тисяч сто двадцять сім цілих і п`ять десятих) кв. м, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Авіаційна, 18 (вісімнадцять).

Відповідно до листа товариства з обмеженої відповідальністю «КИЇВ-ПЛЮС» від 31.07.2020 р. № 35 вищезазначений договір оренди, нерухомого майна не укладався та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію іншого речового права не зареєстровано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, такі доводи відповідача ґрунтуються на неналежних доказах, про що зазначено раніше.

Крім того, відповідно до пункту 18 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1187 (далі - Ліцензійні умови), ліцензіат забезпечує зберігання документів, копії яких подавалися до органу ліцензування на отримання ліцензії.

У разі анулювання ліцензії або звуження провадження освітньої діяльності з певної спеціальності за певним рівнем вищої освіти, за спеціальністю (спеціалізацією, професією), програмою, галуззю знань у сфері післядипломної освіти, за спеціальністю у сфері фахової передвищої освіти, з певної професії, виду підготовки, класу (підкласу, групи) класифікаційних угруповань професій на певному рівні професійної (професійно-технічної) освіти, за певним рівнем повної загальної середньої освіти, у певному місці її провадження зазначені документи зберігаються відповідно до встановленого для них строку зберігання, але не менше десяти років.

Пунктом 19 Ліцензійних умов визначено, що ліцензіат забезпечує зберігання документів, які підтверджують достовірність даних, що зазначалися здобувачем ліцензії у документах, які подавалися органу ліцензування.

Відповідно та абзацу першого пункту 7 частини дванадцятої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про вищу освіту» підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є:

1) заява закладу вищої освіти про анулювання власної ліцензії;

2) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

3) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти;

4) акт про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов. Повторним порушенням закладом вищої освіти ліцензійних умов вважається вчинення протягом двох років з дня видання центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;

5) акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих закладом вищої освіти разом із заявою про отримання ліцензії;

6) акт про відмову закладу вищої освіти у проведенні органом ліцензування перевірки;

7) несплата за видачу ліцензії;

8) відсутність провадження освітньої діяльності ліцензіатом на певному рівні вищої освіти або за певною освітньою програмою, що передбачає присвоєння професійної кваліфікації з професій, для яких запроваджено додаткове регулювання, протягом 365 днів.

Зі змісту вищенаведених положень законодавства колегія суддів робить висновок про те, що незабезпечення зберігання документів, які підтверджують достовірність даних, що зазначалися здобувачем ліцензії у документах, які подавалися органу ліцензування, є порушенням Ліцензійних умов.

Водночас, саме по собі незабезпечення зберігання таких документів не може свідчити про те, що здобувачем ліцензії були зазначені недостовірні дані у документах, що подавалися разом із заявою на отримання ліцензії, зокрема, у разі, якщо достовірність таких даних була підтверджена в майбутньому.

З огляду на вищезазначене, положення пункту 5 частини четвертої статті 24 Закону України «Про вищу освіту» у системному зв`язку з положеннями частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та абзацу першого пункту 7 частини дванадцятої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» необхідно розуміти так, що алгоритм дій МОН України у разі виявлення під час проведення перевірки ліцензіата порушення Ліцензійних умов, зокрема, незабезпечення зберігання документів, які підтверджують достовірність даних, що зазначалися здобувачем ліцензії у документах, що подавалися органу ліцензування, передбачає складання протягом п`яти днів з дня закінчення проведення перевірки розпорядження про усунення виявлених порушень Ліцензійних умов з наданням строку на таке усунення; у разі невиконання вимог розпорядження, МОН України складає новий акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти, який є підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 640/22679/20 від 17 січня 2023 року.

Отже, акт перевірки від 06 серпня 2020 року № 10.3-12-32, в якому зафіксовано незабезпечення зберігання ліцензіатом документів, які підтверджують достовірність даних, що зазначалися здобувачем ліцензії у документах, які подавалися органу ліцензування, відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 24 Закону України «Про вищу освіту», не є підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії, а може бути підставою для винесення розпорядження про усунення виявлених порушень ліцензійних умов.

Враховуючи, що МОН України не видавало розпорядження про усунення виявлених порушень, як і не надавало позивачу строку на їх усунення, наказ МОН України № 1031 від 10.08.2020 року винесений відповідачем без дотримання наведених вимог та передчасно.

Викладене є самостійною підставою для задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги в частині скасування наказу № 1031 від 10 серпня 2020 року не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року в цій частині.

Щодо доводів апелянта, викладених в доповненні до апеляційної скарги (від 13.12.2022 року та 14.12.2022), колегія суддів зазначає, що вони поданні за межами встановленого ч.1 ст.303 КАС України строку.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що доводи про зловживання позивачем процесуальними права в межах розгляду іншої справи не можуть слугувати підставою для залишення без розгляду позовної заяви, оскільки викладене не може невілювати необхідності захисту порушеного права позивача, яке встановлено в ході розгляду даної справи.

Стосовно доводів МОН про пропущення позивачем строку звернення до суду з цим позовом, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував зазначені позивачем доводи щодо строку звернення до суду, з посиланням на обмеження, пов`язані з встановленням карантинних заходів у зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19 та відмовив у задоволенні клопотання відповідача та залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, позивач зазначив, що звертався з даним позовом в межах строку, проте справа № 420/9858/20 не була розглянута та вирішена судом по суті заявлених вимог, тому позивач повинен був пред`явити позовну заяву повторно.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет в повному обсязі.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга МОН України підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти та науки України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року скасувати.

Прийняти по справі постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти та науки України № 1031 від 10 серпня 2020 року Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти Одеський міжнародний медичний університет.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Вербицька Н. В. Джабурія О.В.