Справа № 752/13621/22
Суддя: Хоменко В. С.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/108/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Назаренка Сергія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Назаренка С.П. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5933854 від 24.09.2022 року, та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що ПДР України він не порушував, поліцейським під час прийняття оскаржуваної постанови не було наведено доказів на яких ґрунтується його висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення інших доказів.

Тому, вважає, що така постанова підлягає скасуванню, так як винесена із порушенням законодавства та не відповідає обставинам справи.

Ухвалою судді від 11.10.2022 року відкрито провадження у справі з розглядом у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті (а.с. 19-20).

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач отримав позовну заяву із додатками 14.11.2022 року.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року з метою дотримання реалізації права відповідача на подання відзиву на позовну заяву, відкладено судовий розгляд адміністративної справи на 20.01.2023 року (а.с. 25).

Від Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції 04.01.2023 року до суду надійшов відзив на позов, який проти вимог заперечує за їх безпідставністю та недоведеністю та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на правомірність винесеної постанови та законність притягнення водія до адміністративної відповідальності.

20.01.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому він просить позов задовольнити, посилаючись на безпідставність доводів Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 24.09.2022 року інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Назаренком С.П. о 12 год. 37 хв. винесено постанову серії ЕАР № 5933854 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 24.09.2022 року о 12 год. 34 хв. на просп. Ак. Глушкова, 8, в м. Києві, керуючи транспортним засобом марки BMW модель 525, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на смузі для руху маршрутних транспортних, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги п.17.1 ПДР України (а.с. 6-9).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем не виконано свого обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності прийняття постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не здобуто таких доказів і в судовому засіданні.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 17.1 ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» застосовується для позначення дороги, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Дорожня розмітка 1.24 - позначає смугу, призначену для руху маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до п. 17.2 ПДР України водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Тобто, заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів дозволено під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини або для здійснення повороту праворуч з цієї смуги на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. В інших випадках заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів заборонено.

Вказане підтверджується Постановою Верховного Суду від 15.04.2020 року в справі № 334/8508/16-а (2-а/334/180/17).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Як вбачається з пояснень позивача, він дійсно керував автомобілем на просп. Ак. Глушкова, 8, в м. Києві, однак виїжджав з автозаправної станції «КLO», виїзд з якої проходить виключно через смугу для руху маршрутних транспортних засобів, та з урахуванням дорожньої обстановки (затору), увімкнувши лівий покажчик повороту, мав намір змінити смугу руху та виїхати на дорогу, очікуючи можливості повністю перестроїтися, при цьому п. 17.2 ПДР України дозволяє заїжджати на смугу для маршрутних транспортних засобів водієві під час виїзду на дорогу.

При цьому поліцейським не спростовано вказаних обставин і не надано жодних доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 .

Інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Враховуючи викладене, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач, будучи повноваженою особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак, будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача у встановлений судом строк відповідачем надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено, що викликає сумнів про їх наявність на час розгляду справи у відповідача.

За вказаних обставин суд, вважає, що оскаржувану постанову від 24.09.2022 року прийнято за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне право порушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст. ст. 268, 280 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки, як вказано вище, не доведено наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 цього КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 122, 222, 251, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Назаренка Сергія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАР № 5933854 від 24.09.2022 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Назаренком Сергієм Петровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старший сержант поліції Назаренко Сергій Петрович в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, код ЄДРПОУ 4108646, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Хоменко