Справа № 296/8464/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 296/8464/22
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петровська М.В.
Суддя-доповідач - Біла Л.М.
25 січня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М.
суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,
за участю:
секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,
представник відповідача : Рудницький Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 ( в/ч НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення особи,
В С Т А Н О В И В :
ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- на підставі ч.1 ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України, та ч.4 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", затримати особу, що назвався громадянином Ісламської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення примусового видворення за межі території України;
- примусово видворити за межі території України особу, що назвався громадянином Ісламської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, серед іншого, вказав, що позивачем не приймалось рішення відносно відповідача про примусове повернення з території України та не надані докази того, що відповідач ухилятиметься від виконання цього рішення. Так, на переконання апелянта, звернення позивача з даним позовом є передчасним.
Позивач скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, подавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, відзначивши про законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення представника позивача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 25 листопада 2022 року о 16 годині 15 хвилин на напрямку Вичівка на відстані 500 метрів від державного кордону затримано групу осіб, одним з них був громадянин, що назвався громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 , який незаконно перетнув держаний кордон України.
За незаконне перетинання державного кордону України групою осіб на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Як вбачається з протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 25 листопада 2022 року у відповідача було виявлено та вилучено посвідчення водія та паспорт громадянина Пакистану.
У відповідності до наявного в матеріалах справи повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України вбачається, що посольство Ісламської Республіки Пакистан в Україні було повідомлено про затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, тому з урахуванням вимог ст.30 Закону він підлягає затриманню з метою ідентифікації із розміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців, та, за наслідком, примусовому видворенню за межі території України.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон №3773-VI).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Згідно з ч.3 ст.3 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Частина 1 статті 9 Закону №3773-VI передбачає, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.
Згідно ч.1 ст.16 Закону №3773-VI реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.
Відповідно до частин 1, 4 статті 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За змістом ч.1 ст.288 КАС України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи і підрозділи, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України подають до місцевого суду позовні заяви про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.
Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
За приписами частини 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Як встановлено судом, відповідач затриманий за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Доводи апеляційної скарги про те, що уповноваженим органом не приймалось попереднє рішення про примусове повернення відповідача, а також відсутні докази того, що відповідач ухилятиметься від виконання такого рішення, колегія суддів розцінює критично.
Так, за змістом наведених положень статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" видворення з України іноземця та особи без громадянства на підставі постанови адміністративного суду здійснюється, у тому числі й без попереднього прийняття рішення уповноваженого органу про примусове повернення, у разі затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для затримання з метою ідентифікації та примусового видворення відповідача за межі території України.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.