Справа № 140/6257/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року 11:22 ЛуцькСправа № 140/6257/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Решетника О.Л.,

представника Головного управління ДПС у Волинській області Каленюка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Камінь-Каширське лісове господарство" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Камінь-Каширське лісове господарство» (далі ДП «Камінь-Каширське лісове господарство», підприємство, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Волинській області № та № 002245710 від 25 липня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» є правонаступником Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс» (далі ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс»).

На підставі наказу Головного управління ДПС у Волинській області № 703-п від 07 червня 2022 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП СЛАП «Камінь-Каширськагроліс» у зв`язку з внесенням запису в ЄДР щодо припинення юридичної особи. Перевірку проведено з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період діяльності з 01 липня 2019 року по 08 червня 2022 року.

Перевіркою, яка оформлена актом № 2446/07-11/35097450 від 05 липня 2022 року встановлено порушення ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс»:

1. підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України (ПК України), а саме - під час виплати оподатковуваних доходів (заробітної плати) платникам податку підприємство не перераховувало до бюджету у встановлені ПК України терміни податок на доходи з фізичних осіб на загальну суму 8251813,16 грн.;

2. підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме податок на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,50 грн. не сплачено до бюджету, в результаті чого виник податковий борг. Вказаний податковий борг по податку на доходи фізичних осіб в інтегрованій картці платника форми 15 відсутній. Сума податкового боргу 7107125,50 грн. по податку на доходи фізичних осіб за результатами акту перевірки буде відображено в інтегрованій картці платника форми 6, як сума податкового зобов`язання;

3. підпунктів 1.4, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та а підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме при нарахуванні протягом періоду, що підлягає перевірці оподатковуваних доходів платником податку не перераховано до бюджету у встановлені ПК України терміни військовий збір на загальну суму 702333 грн.;

4. підпунктів 1.4, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 14.1.156, пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме військовий збір в сумі 238437,53 грн. не сплачено до бюджету, в результаті чого виник податковий борг. Вказаний податковий борг по військовому збору в інтегрованій картці платника форми 15 відсутній. Сума податкового боргу 238437,53 по військовому збору за результатами акту перевірки буде відображено в інтегрованій картці платника форми 6, як сума податкового зобов`язання.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 25 липня 2022 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені податку на доходи фізичних осіб (військового збору) у розмірі 7429574,87 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 7107125,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 320125,94 грн. та сумою пені 2323,43 грн;

№ 002245710 від 25 липня 2022 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені податку на доходи фізичних осіб (військового збору) у розмірі 267516,93 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 238437,53 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 27299,31 грн. та сумою пені 1780,09 грн.

З вказаними рішеннями податкового органу позивач не погоджується з тих підстав, що вказані суми податкових зобов`язань самостійно визначені ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс» та відображені у податкових розрахунках за формою № 1ДФ.

При цьому проведеною перевіркою не встановлено фактів порушень вимог чинного законодавства щодо: 1) достовірності та повноти включення доходів до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків; 2) правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг), 3) правильності визначення бази оподаткування під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі; 4) правильності застосування до бази оподаткування розміру ставок податку щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих), зокрема, у формі заробітної тати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виточуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно- правовими договорами, а також інших оподатковуваних доходів; 5) правильності оподаткування окремих видів доходів, які мають свої особливості щодо їх нарахування (витати) та оподаткування; 6) повернення платниками податку отриманих сум поворотної фінансової допомоги (позик), а також оподаткування сум коштів, отриманих та неповернутих у встановлений строк за такими договорами; 7) утримання податку на доходи під час виплати (нарахування) самозайнятій особі доходу від здійснення нею підприємницької (незалежної професійної) діяльності; 8) правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору при нарахуванні доходів платникам податків.

Водночас, перевіркою встановлено, що станом на 31 грудня 2021 року за підприємством рахується кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,50 грн., яка виникла за період з грудня 2019 року по грудень 2021 року в результаті несплати податку на доходи, яка є не погашена і рахується кредиторська заборгованість по військовому збору в сумі 238437,53 грн., яка виникла за період з червня 2021 року по грудень 2021 року в результаті несплати в повному обсязі військового збору,яка ДП СЛАП «Камінь- Каширськагроліс» не погашена.

Отож відповідач в акті перевірки встановив факт самостійного визначення підприємством податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору при виплаті доходів (заробітної плати) найманим працівникам та правильність нарахування податку (визначення бази оподаткування та застосованої ставки податку). При цьому в акті перевірки відсутні висновки про заниження позивачем, як податковим агентом, податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, нарахованого та утриманого із виплаченої заробітної плати, яке він повинен сплатити до бюджету.

Актом перевірки встановлено, що підприємством було допущено неперерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету при їх фактичному нарахуванні та утриманні при виплаті доходу працівникам у вигляді заробітної плати.

При тому, що сума податку на доходи фізичних осіб підприємством нарахована та утримана правильно, то донарахування суми грошового зобов`язання за основним платежем за таких обставин є протиправним, а виконання податкових повідомлень-рішень в цій частині призведе до подвійного оподаткування, оскільки ці суми самостійно нараховані та задекларовані підприємством.

Позивач також не погоджується із застосуванням до нього штрафних санкцій з посиланням на пункт 125.1.2 статті 125 ПК України в розмірі 25 відсотків суми податку із-за відсутності в діях посадових осіб підприємства умислу щодо неперерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву №386/03-20-05-09 від 19 жовтня 2022 року відповідач позовні вимоги не визнав та повідомив, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі направлень від 07.06.2022 року №1291, 1292, 1293, 1294 відповідно до Наказу Державного агентства Лісових ресурсів України №598 від 04.10.2021, на підставі наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 7.06.2022 №703-п проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача та у зв`язку з внесенням запису до ЄДР щодо припинення юридичної особи проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності обчислення повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період діяльності з 01.07.2019 по 08.06.2022. Перевіркою встановлені порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 05.07.2022 №2446/07-11/35097450 та за результатами розгляду матеріалів перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 25.07.2022 № та №002245710.

Відносно нарахування за податковим зобов`язанням ПДФО зазначає, що станом на 31 грудня 2021 року за підприємством рахується кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,50 грн., яка виникла за період з грудня 2019 року по грудень 2021 року в результаті несплати податку на доходи, яка є не погашена.

Крім того, у фінансовій звітності баланс (форма 1) за 2021 рік в бухгалтерському обліку на кінець грудня 2021 року та передавальному акті від 24 грудня 2021 року затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 972 від 31 грудня 2021 року на правонаступника ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» заборгованість по податку на доходи фізичних осіб (податковий борг) в сумі 7107125,50 грн. не було відображено та не передано на правонаступника. Ця сума відображена на рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів». Позивачем не подано доказів стосовно погашення вказаної кредиторської заборгованості та як наслідок в подальшому здійснення своєчасної повної сплати сум узгоджених грошових зобов`язань, які були самостійно нараховані у податкових розрахунках за формою 1ДФ.

Вказує, що в процесі проведення перевірки встановлено, що ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс» протягом періоду, що підлягає перевірці несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб із порушенням строків сплати, при цьому такий податок повинен бути сплачений податковим агентом під час виплати оподаткованого доходу платнику податку або у разі якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Не погоджується з позицією позивача щодо протиправності збільшення податкових зобов`язань, які самостійно визначені підприємством у податкових розрахунках за формою 1ДФ, оскільки суми податкового зобов`язання, задекларовані в податковому розрахунку не відображаються в інтегрованій картці платника.

Відповідно до наказу ДФС № 267 від 10 квітня 2015 року по податку на доходи фізичних осіб та військовому зборі застосовується форма №15, де обліковуються суми платежів, за якими не передбачено подання платником податкових декларацій (розрахунків), та обліку надходжень на погашення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії. Тобто інтегрована картка по податку на доходи фізичних осіб за формою №15 не передбачає можливості відображення податкового боргу, а лише облік сплачених сум податку. Крім того, по вказаному платежу для обліку результатів перевірок застосовується форма №6 для здійснення обліку сум податків, зборів, платежів, за якими передбачено нарахування/донарахування сум. За результатами перевірки інтегрованою карткою №6 по податку на доходи фізичних осіб передбачена можливість обліку відображення податкового боргу.

На підставі поданих позивачем податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ нарахування податкових зобов`язань по ПДФО та військового збору в інтегрованій картці позивача не здійснювалося.

Відповідач, посилаючись на викладене та зважаючи на залишок сум не перерахованого ПДФО на кінець проведення перевірки в розмірі 7107125,50 грн. та військового збору в розмірі 238437,53 грн., про що зазначено в акті перевірки, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями здійснено нарахування основного платежу по цим податковим зобов`язанням у відповідних розмірах.

Звертає увагу, що форма податкового повідомлення-рішення передбачає окреме зазначення суми грошового зобов`язання, до складу якого включені податкові зобов`язання, штрафні (фінансові) санкції та пеня.

Також не погоджується з позицією позивача щодо можливого подвійного оподаткування (за самостійно задекларованими зобов`язаннями та зобов`язаннями за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями), оскільки підприємством вносились недостовірні дані про нарахування та сплату податку на доходи фізичних осіб, в результаті в податковій звітності не відображена інформація про наявність кредиторської заборгованості (податкового боргу) з цього податку.

Щодо нарахування за податковим зобов`язанням військового збору відповідач встановив, що станом на 30 червня 2019 року за підприємством рахується поточна кредиторська заборгованість по військовому збору в сумі 20828,96 грн. Однак, ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс» в порушення податкового законодавства при нарахуванні протягом періоду, що підлягає перевірці оподаткованих доходів платникам податку не перерахувало до бюджету у встановлені терміни військовий збір на загальну суму 702333,06 грн. При цьому такий податок повинен бути сплачений податковим агентом під час виплати оподаткованого доходу платнику податку або у разі якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Станом на 31 грудня 2021 року за підприємством рахується кредиторська заборгованість по військовому збору в сумі 238437,53 грн., яка виникла за період з червня 2021 року по грудень 2021 року в результаті несплати в повному обсязі військового збору, яка не погашена. У фінансовій звітності баланс (форма 1) за 2021 рік в бухгалтерському обліку на кінець грудня 2021 року та передавальному акті на правонаступника, заборгованість по військовому збору в сумі 238437,53 грн. не відображено та не передано на правонаступника ДП «Камінь-Каширське лісове господарство».

Зауважує, що на рахунках підприємства були залишки коштів, які можна було спрямувати на сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору, однак вказані кошти були спрямовані на інші цілі підприємства.

З урахуванням викладеного відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (том 1, арк. спр. 192 - 195).

У додаткових поясненнях, зареєстрованих за вхідним номером канцелярії суду 43493/22 від 27 грудня 2022 року представник позивача звертає увагу, що ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» податкові зобов`язання з військового збору в сумі 238437,53 грн. та з ПДФО в сумі 7107125,50 грн. було відображено на відповідних рахунках бухгалтерського обліку і, відповідно, взято на баланс як кредиторська заборгованість перед бюджетом.

Крім того взято на баланс як кредиторська заборгованість перед бюджетом зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС У Волинській області від 06 липня 2022 року № (акт перевірки №2446/07-11/35097450 від 05 липня 2022 року) на загальну суму 1146714,38 грн. (по акту перевірки № 3077/05-07/35097450 від 18 жовтня 2019 року, пеня з ПДФО).

Відповідно до платіжної інструкції № 15861 від 31.10.2022 було сплачено грошові зобов`язання з військового збору в сумі 267516,93 грн. та відповідно до платіжної інструкції № 15862 від 31 жовтня 2022 року було сплачено грошові зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС У Волинській області від 06 липня 2022 року № на загальну суму 1146714,38 грн. за результатами попередньої перевірки.

Отож кредиторська заборгованість перед бюджетом, що зафіксована актом перевірки №2446/07-11/35097450 від 05 липня 2022 року, взята на баланс як кредиторська заборгованість перед бюджетом та здійснено позивачем частково її погашення.

Вказує на те, що облік сум та порядок ведення інтегрованої картки платника податків не може змінювати обов`язків контролюючого органу, який як суб`єкт владних повноважень у контексті вимог частини другої статті 19 Конституції України повинен дотримуватися встановленої законом поведінки. Порядок № 4 лише визначає яким чином заповнюється і подається до органу ДПС України податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них відповідно до вимог ПК України.

Зауважує, що серед підстав, наведених у статті 54 ПК України (чи будь-якій іншій) відсутнє право чи обов`язок контролюючого органу збільшувати податкове зобов`язання на суму заборгованості перед бюджетом зі сплати податку, нарахованого платником як податковим агентом суми податкового зобов`язання у податковому розрахунку самостійно.

Оскільки за обставин справи платником порушено виключно вимоги закону щодо своєчасності сплати податку, що не заперечується позивачем, то це унеможливлює прийняття позиції податкового органу про збільшення податкового зобов`язання спірними податковими повідомленнями- рішеннями (том 1, арк. спр. 238 - 240).

У додаткових поясненнях, надісланих до суду 06 січня 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» представник відповідача вказує на невірне ведення позивачем бухгалтерського обліку, в результаті чого раніше задекларований нарахований податок на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,5 грн. та військовий збір в сумі 238437,53 грн. був списаний по бухгалтерському обліку і не переданий на правонаступника та не відображений в податкових розрахунках 1ДФ та 4ДФ шляхом внесення недостовірних даних (заниження суми нарахованого податку та завищення суми сплаченого податку). Фактично платник списав по бухгалтерському обліку раніше нарахований податок, збір. У зв`язку з чим відповідно до вимог ПК України було нараховане податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,50 грн. та військовому зборі в сумі 238437,53 грн., такі факти свідчать про умисність, на думку податкового органу, порушення вимог податкового законодавства з боку посадових осіб підприємства (том 2, арк. спр. 7).

На адресу суду за №1259/23 від 09 січня 2023 року надійшли додаткові пояснення та письмові докази представника позивача, що зобов`язання з військового збору в сумі 267516,93 грн. відображені на рахунку 642 ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» як кредиторська заборгованість перед бюджетом (оборотно-сальдова відомість по рахунку 642) і на час розгляду справи в суді погашена.

Зобов`язання з ПДФО в сумі 7429574,87 грн. відображені на рахунку 6411 ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» як кредиторська заборгованість перед бюджетом (оборотно-сальдова відомість по рахунку 6411 та картка рахунку 6411).

Відтак, кредиторська заборгованість перед бюджетом, яка зафіксована актом перевірки № 2446/07-11/35097450 від 05 липня 2022 року відображена на відповідних рахунках бухгалтерського обліку і, відповідно, взята на баланс як кредиторська заборгованість (том 2, арк. спр. 22-25).

Клопотання (заява) представника відповідача про витребування доказів судом у Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства аудиторський звіт від 05.07.2022 №01/08-05/2022 «Оцінки діяльності державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс» подане 06 січня 2023 року не взято до уваги з підстав його подання не у строк визначений КАС України та як було встановлено судом у судовому засіданні про проведення такої перевірки було відомо відповідачу ще на момент здійснення позапланової перевірки і у податкового органу були підстави і час самостійно звернутися до позивача про надання аудиторського звіту і подати ці докази у підготовчому засіданні як передбачено процесуальним Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема статтею 204 КАС України.

Інших заяв по суті справи від учасників сторін до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово та призначено підготовче судове засідання у справі о 10:00 год. 08 листопада 2022 року (том 1, арк. спр. 186-187).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1, арк. спр. 224).

Ухвалою суду від 09 січня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, з`ясувавши думку представника позивача відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства аудиторського звіту «Оцінка діяльності ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс» (том 2, арк. спр. 26 - 27).

Заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши їх доводи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні суд встановив такі обставини.

Державне підприємство «Камінь-Каширське лісове господарство» є правонаступником Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Камінь-Каширськагроліс», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1, арк. спр. 58 - 62).

Головним управлінням ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП СЛАП «Камінь-Каширськагроліс» на підставі направлень № 1291, 1292, 1293, 1294 від 07 червня 2022 року та наказу № 703-п від 07 червня 2022 року у зв`язку з внесенням запису ЄДР щодо припинення юридичної особи. Провірку проведено з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період діяльності з 01 липня 2019 року по 08 червня 2022 року.

Перевіркою, яка оформлена актом № 2446/07-11/35097450 від 05 липня 2022 року встановлено порушення ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс»:

1. підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України (ПК України), а саме - під час виплати оподатковуваних доходів (заробітної плати) платникам податку підприємство не перераховувало до бюджету у встановлені ПК України терміни податок на доходи з фізичних осіб на загальну суму 8251813,16 грн.;

2. підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме податок на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,50 грн. не сплачено до бюджету, в результаті чого виник податковий борг. Вказаний податковий борг по податку на доходи фізичних осіб в інтегрованій картці платника форми 15 відсутній. Сума податкового боргу 7107125,50 грн. по податку на доходи фізичних осіб за результатами акту перевірки буде відображено в інтегрованій картці платника форми 6, як сума податкового зобов`язання;

3. підпунктів 1.4, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та а підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме при нарахуванні протягом періоду, що підлягає перевірці оподатковуваних доходів платником податку не перераховано до бюджету у встановлені ПК України терміни військовий збір на загальну суму 702333 грн.;

4. підпунктів 1.4, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 14.1.156, пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме військовий збір в сумі 238437,53 грн. не сплачено до бюджету, в результаті чого виник податковий борг. Вказаний податковий борг по військовому збору в інтегрованій картці платника форми 15 відсутній. Сума податкового боргу 238437,53 по військовому збору за результатами акту перевірки буде відображено в інтегрованій картці платника форми 6, як сума податкового зобов`язання. (том 1, арк. спр. 16 - 57).

За результатами акту перевірки 25 липня 2022 року ГУ ДПС у Волинській області було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 7429574,87 грн, в тому числі: за основним податковим зобов`язанням - 7107125,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 320125,94 грн, пеня - 2323,43 грн. (том 1 арк. спр. 14 - 15);

- №002245710, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 267516,93 грн, в тому числі: за основним податковим зобов`язанням - 238437,53 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 27299,31 грн, пеня -1780,09 грн. (том 1, арк. спр. 12-13).

Із довідки ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» щодо розрахунків по податкових зобов`язаннях № 1732 від 20 грудня 2022 року (том 1, арк. спр. 242) убачається, що згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 06 липня 2022 року № на загальну суму 1146714,38 грн. (по акту перевірки № 3077/05-07/35097450 від 18 жовтня 2019 року, пеня з ДДФО) підприємством сплачені грошові зобов`язання на вказану суму, що підтверджується платіжною інструкцією № 15862 від 31 жовтня 2022 року (том 1, арк. спр. 243).

Податкові зобов`язання із сплати військового збору в сумі 238437,53 грн. та з ПДФО в сумі 7107125,50 було відображено на відповідних рахунках бухгалтерського обліку, і відповідно, взято на баланс як кредиторська заборгованість перед бюджетом.

Відповідно до платіжної інструкції № 15861 від 31 жовтня 2022 року ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» було сплачено грошові зобов`язання з військового збору в сумі 267516,93 грн. відповідно до акту перевірки № 2446/07-11/35097450 від 05 липня (том 1, арк. спр. 244).

При цьому ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» (як правонаступник ДП «СЛАП «Камінь-Каширськагроліс») відобразило свої податкові зобов`язання перед бюджетом зі сплати ПДФО (включаючи суми штрафу та пені) в загальному розмірі 7429574,87 грн. в картці рахунку 6411 за вересень 2022 року грудень 2022 року (том 2, арк. спр. 24).

Таким же чином підприємством відображено податкові зобов`язання перед бюджетом зі сплати військового збору (включаючи суми штрафу та пені) в загальному розмірі 267516,93 грн. в оборотно-сальдовій відомості по рахунку № 642 за вересень 2022 року грудень 2022 року (том 2, арк. спр. 24).

З огляду на зазначене ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» не погоджується із винесеними податковими-повідомленнями рішеннями №, №002245710 від 25 липня 2022 року про збільшення сум грошового зобов`язання по сплаті до бюджету ПДФО та військового збору, уважає їх протиправними та безпідставними, а тому за захистом порушених прав звернулося з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (пункт 18.1 статті 18 ПК України).

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України визначено, що податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктами 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до підпункту 168.1.5. пункту 168.1 статті 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів наступних за місяцем нарахування доходу.

Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (підпункт 168.1.4. пункту 168.1 статті 168 ПК України).

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (абзац "а" пункту 176.2 статті 176 ПК України).

Отже податковий агент зобов`язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Подібним чином законодавчо врегульовано сплату податку на доходи фізичних осіб у розділі ІV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України обумовлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України, посилання на який є у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Судом встановлено, що податковими повідомленнями-рішеннями від 25.07.2022 № позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у розмірі 7429574,87 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 7107125,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 320125,94 грн. та сумою пені 2323,43 грн.; від 25.07.2022 №002245710 позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору, у розмірі 267516,93 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 238437,53 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 27299,31 грн. та сумою пені 1780,09 грн.

У розумінні підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Так, з акту слідує, що проведеною перевіркою не встановлено фактів порушень вимог чинного законодавства щодо: 1) достовірності та повноти включення доходів до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків; 2) правильності визначення бази оподаткування при нарахуванні доходів платникам податків у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг), 3) правильності визначення бази оподаткування під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі; 4) правильності застосування до бази оподаткування розміру ставок податку щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих), зокрема, у формі заробітної тати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виточуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, а також інших оподатковуваних доходів; 5) правильності оподаткування окремих видів доходів, які мають свої особливості щодо їх нарахування (витати) та оподаткування; 6) повернення платниками податку отриманих сум поворотної фінансової допомоги (позик), а також оподаткування сум коштів, отриманих та неповернутих у встановлений строк за такими договорами; 7) утримання податку на доходи під час виплати (нарахування) самозайнятій особі доходу від здійснення нею підприємницької (незалежної професійної) діяльності.

Водночас, перевіркою встановлено, що станом на 31.12.2021 за підприємством рахується кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 7107125,5 грн., яка виникла за період з грудня 2019 року по грудень 2021 року в результаті несплати податку на доходи, яка є не погашена.

Також згідно акту перевірки (п. З.І.9.4.2.) перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору при нарахуванні доходів платникам податків, фактів порушень вимог чинного законодавства не встановлено.

Разом з тим, перевіркою встановлено, що станом на 31.12.2021 року за підприємством рахується кредиторська заборгованість по військовому збору в сумі 238437,53 грн., яка виникла за період з червня 2021 року по грудень 2021 року в результаті несплати в повному обсязі військового збору, яка є ДП СЛАП «Камінь- Каширськагроліс» не погашеною.

Отжевідповідач в акті перевірки встановив факт самостійного визначення підприємством податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору при виплаті доходів (заробітної плати) найманим працівникам та правильність нарахування податку (визначення бази оподаткування та застосовної ставки податку). При цьому в акті перевірки відсутні висновки про заниження позивачем як податковим агентом податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, нарахованого та утриманого із виплаченої заробітної плати, яке він повинен сплатити до бюджету. В акті перевірки відповідача констатовано, що позивачем як податковим агентом було допущено неперерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету при його фактичному нарахуванні та утриманні при виплаті доходу працівникам у вигляді заробітної плати.

За таких обставин , на думку суду, збільшення на 7107125,50 грн. податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та збільшення на 238437,53 грн. податкового зобов`язання з військового збору є протиправним, адже у такому розмірі податкове зобов`язання самостійно нараховане підприємством у податкових розрахунках за формою №1ДФ.

За наявності висновку про заборгованість перед бюджетом, що виникла внаслідок несплати самостійно нарахованої позивачем як податковим агентом суми податкового зобов`язання, підстави для його збільшення шляхом прийняття податкового повідомлення- рішення відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України відсутні. За цією нормою контролюючий орган самостійно визначає суму грошових зобов`язань за умови, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати (в тому числі податкового агента) свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом, тобто податкове правопорушення полягає у сукупності дій щодо нарахування, утримання та сплати податку, однак у межах спірних відносин позивачем допущено порушення щодо сплати податку на доходи фізичних осіб. Наявність такого порушення є підставою для нарахування штрафних санкцій та пені і не має наслідком самостійне визначення контролюючим органом податкового зобов`язання, яке уже було визначене самостійно платником податків у податкового розрахунку. При цьому порушень щодо визначення бази оподаткування, повноти нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору із виплаченої заробітної плати в акті перевірки відсутні. Облік зазначених сум та порядок ведення інтегрованої картки платника податків не може змінювати обов`язків контролюючого органу, який як суб`єкт владних повноважень у контексті вимог частини другої статті 19 Конституції України повинен дотримуватися встановленої законом поведінки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд констатує, що спеціальним законом у відносинах податкової служби та платника податків, є ПК України, і лише він встановлює право (обов`язок) контролюючого органу самостійно визначати платнику податків податкове зобов`язання. Серед підстав, наведених у статті 54.3 ПК України (чи будь-якій іншій) відсутнє право (обов`язок) контролюючого органу збільшувати податкове зобов`язання на суму заборгованості перед бюджетом зі сплати податку, нарахованого платником у податковому розрахунку.

Саме питання чи мав податковий орган право збільшувати податкове зобов`язання на суму заборгованості перед бюджетом зі сплати податку, нарахованого платником у податковому розрахунку і досліджувалося судом при вирішенні спору у відповідності до норм ПК України, який регулює правовідносини між контролюючим органом і позивачем.

Оскільки за обставин справи платником порушено виключно вимоги закону щодо сплати податку (це не заперечується позивачем), суд доходить висновку, що це унеможливлює прийняття позиції податкового органу про збільшення податкового зобов`язання спірними податковими повідомленнями- рішеннями.

У поставові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі №817/195/15 наведено висновки щодо застосування положень підпункту 54.3.5 пункту 54 статті 54 ПК України: якщо сума податку на доходи фізичних осіб позивачем нарахована та утримана правильно, то донарахування суми грошового зобов`язання за основним платежем за таких обставин є протиправним, а виконання податкового повідомлення-рішення в цій частині призведе до подвійного оподаткування, оскільки ця сума є самостійно нарахована та задекларована позивачем.

Отже, своєчасно несплачене позивачем грошове зобов`язання набуває статусу податкового боргу та стягнення відбувається у визначеному ПК України порядку із застосуванням відповідної процедури.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У свою чергу в акті перевірки відсутні зауваження до показників нарахованого доходу згідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку у яких позивачем також самостійно зазначено і суми військового збору. Таким чином, нараховані доходи, а відповідно і суми утриманого збору відповідають даним бухгалтерського обліку позивача і заниження податкових зобов`язань з боку позивача відсутнє.

Такі висновки викладені ВС у постанові від 12.10.2021 у справі №808/2790/16.

Отже суд дійшов до переконання, що при прийнятті податкових повідомлень-рішень відповідачем безпідставно донараховано податкове зобов`язання.

Щодо нарахування штрафної (фінансової) санкції суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Суд звертає увагу, у разі, якщо дані перевірок податкового агента щодо утримання податків у джерела виплати свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі ПДФО, то до такого податкового агента застосовуються штрафні санкції у порядку та розмірах, встановлених статтею 125 прим. 1 Кодексу.

Зокрема, пунктом 125 прим. 1.1 статті 125 прим. 1 Кодексу передбачено, що ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Так оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, позивачу визначено штрафні санкції з посиланням на пункт 125 прим. 1.2 статті 125 Податкового кодексу України в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

При цьому, у відповідності до статті 112 Податкового кодексу України (п. 112.1) особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто контролюючий орган зобов`язаний довести, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність.

Так в акті перевірки(стор. 27) контролюючий орган зазначив: Відповідно до оборотно- сальдових відомостей по рахунках 311 «поточні рахунки в банку в національній валюті», 313 «інші рахунки в банку в національній валюті» та ЗОЇ «готівка в національній валюті» та даних банківських виписок по рахунках НОМЕР_1 AT КБ «Приватбанк»,UA3012911AT«Ощадбанк», НОМЕР_2 AT «Райффайзен Банк» на рахунках підприємства були залишки коштів, які можна було спрямувати на сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору, однак вказані кошти спрямовувалися на інші цілі підприємства.

Тобто контролюючий орган обмежився лише загальними фразами та не довів в якому періоді та які залишки коштів були на рахунках позивача, на які інші цілі спрямовувались тощо, що могло б свідчити наявність умислу в діях посадових осіб підприємства при перерахуванні ПДФО та військового збору до бюджету. За таких обставин доводи представників відповідача у судовому засіданні та додаткових письмових поясненнях наданих суду не заслуговують на увагу оскільки в акті контролюючий орган на цьому не наголошував і не вказував.

Отож за недоведеністю податкового органу в діях позивача умислу щодо несплати податкових зобовязань визначення штрафних санкцій у розмірі 25 відсотків суми податку з посиланням на пункт 125 прим.1.2 статті 125 Податкового кодексу України є неправомірним.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що є порушення правил сплати (перерахування) ПДФО та військового збору до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, відтак, до такого податкового агента застосовуються штрафні санкції у порядку та розмірах, встановлених статтею 125 прим. 1 Кодексу, та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Разом з тим, статтею 129 Кодексу визначений порядок нарахування і сплати пені, відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 Кодексу при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного Кодексом нараховується пеня.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 Кодексу контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Такі висновки суду кореспондуються з практикою Верховного Суду у постанові від 18.10.2022 у справі №823/1856/16 де ВС зазначив, «що податкове зобов`язання у 125935,85 грн. є самостійно задекларованим, проте не сплаченим, з огляду на що визначення контролюючим органом платнику податків грошового зобов`язання у зазначеній сумі Інспекція фактично подвоїла позивачу суму грошових зобов`язань, тоді як повинна була застосувати лише штрафні (фінансові ) санкції за несплату самостійно узгоджених податкових зобов`язань».

Разом із тим матеріали справи свідчать про те, що позивачем, як податковим агентом, було допущено порушення вимог ПК України шляхом несплати ПДФО та військового збору одночасно із нарахуванням доходу, тобто несвоєчасно. Цей факт не заперечується самим позивачем про що його представник зазначає у додаткових поясненнях наданих суду та у судовому засіданні.

Отже під час перевірки контролюючим органом не було встановлено ненарахування та неутримання ПДФО та військового збору під час виплати доходу (заробітної плати), податкові зобов`язання підприємства перед бюджетом зі сплати цих податку та збору, включаючи штраф та пеню відображені у відповідних бухгалтерських документах та відбулося погашення податкового боргу в частині сплати до бюджету військового збору (включаючи штраф та пеню), оспорювані податкові повідомлення-рішення є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою-другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої-другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отож, відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не в повній мірі довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд доходить висновку, що збільшення на 7107125,50 грн. податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та збільшення на 238437,53 грн. податкового зобов`язання з військового збору є протиправним, відповідно податкові повідомлення-рішення в цій частині підлягають скасуванню, а за несвоєчасну сплату самостійно узгоджених податкових зобов`язань до бюджету застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10% та пеню.

Відтак позов ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачена максимальна сума судового збору, отже на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області необхідно стягнути судовий збір в сумі 24810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до платіжного доручення № 15337 від 23 вересня 2022 року (арк. спр. 11) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених інших судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Камінь-Каширське лісове господарство" (44500, Волинська область, Камінь-Каширський район, місто Камінь-Каширський, вулиця Ковельська, 42, ідентифікаційний код юридичної особи 00991568) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області № від 25 липня 2022 року суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням на суму 7107125,5 грн, за штрафними санкціями в частині на суму 192075,56 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області №002245710 від 25 липня 2022 року суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням на суму 238437,53 грн, за штрафними санкціями в частині на суму 16379,58 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства "Камінь-Каширське лісове господарство" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у розмірі 24810,00 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2023 року.