Справа № 380/15297/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віденська кава» (вул. Шевченка, 317а, м. Львів, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, 14, м. Київ, ) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віденська кава» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить:

- визнати протиправною і скасувати постанову Шульги Олександра начальника відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті №343848 від 05.10.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до товариства з обмеженою відповідальністю «Віденська кава» у сумі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з процесуальними порушеннями та без належного дослідження обставин події та матеріалів справи, оскільки позивача невчасно поінформовано про час та місце розгляду справи, позивач був позбавлений можливості на підставі наявних доказів спростувати твердження контролюючого органу на предмет порушення законодавства про автомобільний транспорт.

22.08.2022 р. старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті Давидюком Р.В. було проведено габаритно-ваговий контроль належного ТОВ «Віденська кава» транспортного засобу марки INTERCARGO TRUK, модель F 17202 державний номерний знак НОМЕР_1 , який перевозив зелену каву в асортименті. Місце проведення: пересувний пункт ГВК на 271 км + 330 м автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп.

За результатами перевірки вказаного транспортного засобу посадовою особою контролюючого органу складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067963 від 22.08.2022, в якому зафіксовано, що автомобіль марки INTERCARGO TRUK, модель F 17202 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «Віденська кава», здійснювалось перевезення зеленої кави Робуста В`єтнам. Водієм вказаного транспорту був ОСОБА_1 . За результатами зважування даного транспортного засобу встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням габаритних та вагових обмежень. В акті зазначено, що фактична маса транспортного засобу становить 19,4 тонни, а нормативно-допустима маса - 18 тонн; осьові навантаження (т) нормативно-допустимі - 11,5/11,5, а фактичні - 6,68/12,72.

Також посадовою особою відповідача на підставі вагового талону №1 складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.08.2022 № 0072462, в якій в пункті 6 вказано результати вагового контролю навантаження на осі, тонн: 1) 6,68; 2) 12,72 та повна маса транспортного засобу 19,4 тонн.

Позивач вважає, що відповідно до талону №1, вимірювання ваги здійснювалось 22.08.2022 о 15.39 вагою №2059, проте, будь-яка інша інформація щодо марки ваги тощо відсутня.

Всі матеріали, складені за результатами перевірки, були скеровані до відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Укртрансбезпеки. Про те, що відповідачем зареєстрована справа за №828, позивач дізнався з листа №31235/33/24-22 від 22.09.2022 «Про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства», який отримав 06.10.2022. Зі змісту листа позивачу стало відомо, що його запрошували прибути на розгляд справи 05.10.2022 року. Оскільки відповідач завчасно не повідомив позивача про розгляд матеріалів справи, позивач не зміг скористатися своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, представлення доказів, заявлення клопотань.

18.10.2022 року позивач отримав листа відповідача № 34183/33/24-22 від 07.10.2022 «Про застосування адміністративно-господарського штрафу», відповідно до якого 05.10.2022 відбувся розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якого застосовано адміністративно-господарський штраф згідно зі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №343848 від 05.10.2022. Начальник відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Укртрансбезпеки - Шульга Олександр, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Віденська кава», дійшов висновку, що ТОВ «Віденська кава» (Intercargo НОМЕР_1 ) 22.08.2022 у Рівненській області допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз. 15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» і постановив стягнути з ТОВ «Віденська кава» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Позивач вказує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки INTURCARGO TRUK., модель F 17202 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «Віденська кава», повна маса автомобіля становить 19000 кг - 19 тонн, а в акті №0067963 від 221.08.2022, складеному старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки - Давидюком Р.В., який фактично проводив перевірку належного позивачу транспортного засобу, в графі 8 «Повна маса, тонн: нормативно допустима» - записано 18,0. Невірно в акті вказано і осьові навантаження, зокрема нормативно допустиме 11,5/11,5, тобто нормативно допустиме разом 23,0 тонни.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , маса автомобіля без навантаження становить 8315 кг або 8.315 т. 22.08.2022 перевізник ТзОВ «Віденська кава» перевозило на цьому транспортному засобі зелену каву, що зазначено в графі 6 «Найменування та вид вантажу» акту №0067963 від 22.08.2022. Водій автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 перевозив від ТзОВ «Кофітон» (м. Київ) до ТОВ «Віденська кава» (м. Львів) вантаж - зелену каву в асортименті масою брутто 10200 кг = 10,2 тонни, що підтверджується товаро-транспортною накладною №18 від 22.08.2022.

Таким чином, на думку позивача, вантаж, що перевозився автотранспортним засобом з вагою автомобіля разом мали фактичну вагу 18,515 т. (8,315 +10,200), а не 19,4, як зазначено в акті та інших похідних для акту документах контролюючого органу. Цей факт свідчить про відсутність встановленого контролюючим органом факту перевищення позивачем дозволеної ваги вантажу, так як повна маса транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію 19000 кг - 19 т. Такі суттєві розбіжності, майже 900 кг, на думку позивача свідчать про неточність вимірювальної техніки, вимірювальний прилад міг бути несправним. У всіх сформованих старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрапсбезпеки Давидюком Р.В. документах: акті, довідці, квитанції (талоні), відсутня будь-яка інформація щодо вагового приладу, яким відбулося зважування автомобільного транспорту, зазначається лише номер ваги. Довідка про результати габаритно-вагового контролю за відсутності відомостей про справність ваг та їх повірку не може вказувати про наявність порушення встановлених меж перевізником.

Викликає сумнів у позивача і відповідність місця розташування цього пересувного пункту вимогам наказу Міністерства інфраструктури №255 від 28.07.2016, оскільки як вбачається з квитанції (талону), час видачі якого був 22.08.2022 о 15:39, був першим талон 1. Коли, як і яким чином розпочав свою роботу цей пересувний пункт і чи облаштований він відповідно до п.2 та п.3 Вимог облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-ваговою контролю не відомо. Невідповідність місця розташування, на думку позивача, теж могла вплинути до неточність зважування.

Старший державний інспектор відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки - Давидюк Р.В., який виявив факт суттєвого перевищення вагового нормативного параметру - аж 1,4 тонни, а це більше як на 7 відсотків , відповідно до чинного законодавства, на думку позивача, мав би затримати транспортний засіб, заборонити його подальший рух , однак автомобіль не був затриманий і продовжив свій рух до Львова.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 01.11.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, зазначає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржувані акти індивідуальної дії є такими, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування заперечень на позов, представник відповідача вказує, що під час перевірки було виявлено порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Представник відповідача зазначає, що у відповідності до вимог 25-27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), повідомлення про розгляд адміністративної справи, яке зареєстроване в управлінні 22.09.2022 за № 31235/33/24-22, було направлено на адресу позивача. Факт надсилання даного повідомлення підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 24.09.2022. згідно трекінгу відправлень на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», рекомендований лист за №491, що відправлений позивачу 24.09.2022, прибув у відділення вже 26.09.2022. Шлях відправлення на вказаному веб-сайті показує, що 27.09.2022 вказане повідомлення з невідомих для Відповідача причин не було вручено під час доставки, а згодом 06.10.2022 отримане позивачем. Наголошує, що на відповідача не покладено обов`язок контролю за процесом відправлення та контролю за отриманням поштової кореспонденції після подачі до поштового відділення.

05.10.2022 відбувся розгляд справи про порушення, в результаті якого Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 343848. Позивач не здійснив оскарження постанови, не подавав скарги до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю, відповідно до вимог пункту 32 Порядку №1567. Отже, на думку представника відповідача, позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та мав реальну можливість бути присутнім при такому розгляді, надати свої пояснення чи зауваження. Вказаний акт індивідуальної дії, на думку представника відповідача, у повній мірі відповідає положенням Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема абз. 15 ч. 1 ст. 60, згідно з яким встановлено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Щодо суті порушень, встановлених під час проведення рейдової перевірки, представник відповідача вказує, що 22.08.2022 контролюючими особами Відділу державного нагляду (контролі) у Рівненській області, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку № 009289 від 19.08.2022 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. У відповідності до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій транспортного засобу марки Intercargo Truck, номерний знак НОМЕР_1 , надав для перевірки посадовим особам Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області:

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Intercargo Truck, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Актом № 336296 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.08.2022, зокрема встановлено, таке:

«Направлення на перевірку 19.08.2022 № 009289.

Під час перевірки виявлено порушення : статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.22.5 Правил дорожнього руху, а саме внутрішні перевезення вантажу виконувались з перевищенням вагових обмежень на одиничну вісь (фактично становить 12,72 т при допустимому 11,5 т, що перевищує норму на 10.6%) та по загальній масі (фактично становить 19,4 при допустимому 18 т, що перевищує норму на 7,7%).

У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 15 частина 1 перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу.

Пояснення водія про причини порушень: водій з актом ознайомлений, від надання пояснень відмовився, акт підписав».

Таким чином було виявлено, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху габаритно-вагових норм, чим порушено норми частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Щодо твердження позивача про неналежне оформлення документів здійснення габаритно-вагового контролю в частині зазначення відомостей щодо контрольно-вимірювального обладнання, представник відповідача зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача здійснювався технічними засобами, що мають відповідне свідоцтво про періодичну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 09-0/21195-3, чинне до 27.09.2022 та декларацію про відповідність № 2059, у зв`язку із чим є придатними до застосування.

Звертає увагу, що законодавством України не закріплено обов`язку уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті вписувати у акт чи довідку здійснення Габаритно-вагового контролю будь-які відомості, чітко не передбачені вищенаведеними нормативно-правовими актами. Проте, автомобільний перевізник чи його представник має право звернутися з офіційним запитом до Укртрансбезпеки про надання копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Щодо твердження позивача про затримання транспортного засобу, представник відповідача вказує, що відповідно до пункту 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

Згідно із пунктом 22 Порядку № 879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритний транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, у розумінні статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, це працівник Національної поліції України. Відповідно, у працівників Укртрансбезпеки відсутні повноваження для здійснення затримування транспортного засобу позивача.

Згідно із абзацом другим пункту 16 Порядку № 1567 габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції. Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Габаритно-ваговий контроль 22.08.2022 здійснювався двома посадовими особами у відповідності до Порядку № 1567 без залучення працівників Національної поліції України. З огляду на зазначене, затримання транспортного засобу позивача не могло бути реалізоване при проведенні габаритно-вагового контролю і тому транспортний засіб продовжив свій маршрут.

Щодо невідповідності даних зважування, представник відповідача зазначає, що відповідно до абзацу 27 глави І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно- матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної та/або звітами про зважування згідно з якими вантажним спеціалізованим транспортним засобом не спростовує перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає як на навантаження по осях, так і на загальну вагу транспортного засобу. ТТН не є належним доказом відсутності перевищення фактичної загальної маси транспортного засобу та навантаження по осях під час руху, оскільки не свідчать про дійсність його ваги у момент фіксації, а лише надають окрему інформацію про облік активів. До того ж, зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу певних вагових параметрів не має жодного значення при вирішенні питання про притягнення до даного виду відповідальності, оскільки нормативно допустимі параметри транспортного засобу позивача чітко передбачені Правилами дорожнього руху і навантаження на одиничну вісь не може перевищувати 11,5 тон. Позивач помиляється, стверджуючи, що допустимою є фактична вага 23 тонни, додаючи два параметри 11,5 тонн і 11,5 тонн. Законодавець не виходив з логіки, що на кожну одинарну вісь допустиме навантаження може бути 11,5 тон одночасно. Правилами дорожнього руху чітко встановлено параметри допустимого навантаження по фактичній масі. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

У поданій до суду відповіді на відзив, позивач вказує, що посадові особи відповідача при здійсненні перевірки, діяли протиправно, грубо порушили не лише Порядок № 879, 1567, а й Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 № 1007/1207, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 р. за № 215/249923, зокрема пункт 3, відповідно до якого габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

22.08.2022 р. старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті Давидюком Р.В. було проведено габаритно-ваговий контроль належного ТОВ «Віденська кава» транспортного засобу марки INTERCARGO TRUK, модель F 17202 державний номерний знак НОМЕР_1 , який перевозив зелену каву в асортименті. Місце проведення: пересувний пункт ГВК на 271 км + 330 м автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп.

За результатами перевірки вказаного транспортного засобу посадовою особою контролюючого органу складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067963 від 22.08.2022, в якому зафіксовано, що автомобіль марки INTERCARGO TRUK, модель F 17202 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «Віденська кава» (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ), здійснювалось перевезення зеленої кави Робуста В`єтнам. Водієм вказаного транспорту був ОСОБА_1 . За результатами зважування даного транспортного засобу встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням габаритних та вагових обмежень. В акті зазначено, що фактична маса транспортного засобу становить 19,4 тонни, а нормативно-допустима маса - 18 тонн; осьові навантаження (т) нормативно-допустимі - 11,5/11,5, а фактичні - 6,68/12,72.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.08.2022 № 0072462 результати вагового контролю навантаження на осі, тонн 1) 6,68; 2) 12,72 та повна маса транспортного засобу 19,4 тонн.

Листом від 22.09.2022 №31235/33/24-22 «Про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства», який позивач отримав 06.10.2022, Відділ нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті повідомив позивача, що 05.10.2022 з 10:00 год. до 13:00 год. відбудеться розгляд справи №828 про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

05.10.2022 начальником Відділу нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Шульгою Олександром винесено постанову №343848 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТзОВ «Віденська кава» у сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного слідує, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III) відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до частини першої, абзаців першого-третього частини другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За змістом частини 4 статті 48 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 року, підпунктом 4 пункту 2 якого визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У силу вимог пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому згідно з абзацом першим пункту 5 Правил № 30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до абзацу першого пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно із пунктом 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Так, порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), відповідно абзацу першого пункту 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Як слідує зі змісту акта № 0067963 від 22 серпня 2022 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, у ньому зафіксовані перевищення транспортним засобом марки INTERCARGO TRUK, номерний знак НОМЕР_4 , встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а саме: повна маса, тонн: нормативно допустима 18,0, фактична 19,4; осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме 11,5 / 11,5; фактичне 6,68 / 12,72.

Таким чином, позивач порушив вимоги Закону України «Про автомобільні дороги», оскільки осьове навантаження указаного вище транспортного засобу перевищує норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, що в свою чергу дозволяється лише за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів позивач під час перевірки не надав.

Заперечуючи правомірність оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач стверджує, що вантаж, який перевозився автотранспортним засобом з вагою автомобіля разом мали фактичну вагу 18,515 т. (8,315 +10,200), а не 19,4, як зазначено в акті та інших похідних для акту документах контролюючого органу. Цей факт, на думку позивача, свідчить про відсутність встановленого контролюючим органом факту перевищення позивачем дозволеної ваги вантажу, так як повна маса транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію 19000 кг - 19 т. Такі суттєві розбіжності свідчать про неточність вимірювальної техніки.

Суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

При цьому за змістом пункту 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В той же час пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, зокрема, навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення). Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Оскільки належний позивачу транспортний засіб вважався великоваговим, в силу імперативної норми статті 29 Закону України «Про дорожній рух» позивач повинен був отримати дозвіл на участь у дорожньому русі такого транспортного засобу. Позивачем до суду такий дозвіл не надавався.

Суд також відзначає, що до матеріалів справи позивач долучив товарно-транспортну накладну № 18 від 22 серпня 2022 року, згідно якої транспортним засобом Ман, номерний знак НОМЕР_1 , перевозилась зелена кава в асортименті, масою брутто 10200,00 кг. Проте відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 805/3598/16-а.

Згідно із пунктом 12.1 Глави 12 Правил перевезення, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001.

Пунктом 12.5 Глави 12 вказаних правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно із пунктом 8.20 Глави 8 зазначених правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого та подільного вантажу, великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Щодо посилань позивача на недотримання відповідачем порядку повідомлення про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абзацу першого пункту 29 Порядку № 1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, розгляд справи про порушення за відсутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання можливий лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

Представник відповідача подав до суду докази того, що повідомлення про розгляд адміністративної справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 22.09.2022 №31235/33/24-22 було направлено позивачу 24.09.2022, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 24.09.2022 про направлення рекомендованого листа №491 на адресу позивача. Відповідно до поданого представником позивача трекінгу відправлень на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», направлений позивачу рекомендований лист №491 прибув у точку видачі/доставки 26.09.2022. Проте, 27.09.2022 відправлення не вручене під час доставки, а лише 06.10.2022 відправлення вручено особисто.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17 зазначив наступне: « 49. Судом встановлено, що згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» копію повідомлення направлено на адресу позивача 05.09.2017, 07.09.2017 повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте не було вручено під час доставки. 50. Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 07.09.2017, проте вказаним правом не скористався. 51. Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. 52. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі».

З наведених підстав суд вважає, що відповідачем вжито всіх заходів щодо своєчасності повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у відповідності вимог Порядку № 1567.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність постанови № 343848 від 05.10.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,0 грн., є необґрунтованими, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 242-246, 295 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Віденська кава» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 27.01.2022.

Суддя Костецький Н.В.