Справа № 200/4663/22
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року Справа№200/4663/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), у якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком;

- скасувати рішення №01 від 27.01.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 18.01.2022 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 року по 16.06.1999 року за спеціальністю експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв; до пільгового стажу Списку №1 шахтарі періоди роботи з 29.06.1999 року по 29.08.1999 року в якості підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля, з 24.07.2000 року по 31.08.2000 року в якості підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля, з 25.09.2000 року по 21.08.2022 року в якості підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля, з 21.08.2022 року по 22.07.2005 року переведений гірничим майстром з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля, з 22.07.2005 року по 08.12.2005 року виконуючий обов`язки заступника головного інженера по виробництву (50 та більш % робочого часу на рік під землею), з 08.12.2005 року по 11.08.2006 року по 23.09.2008 року назначено начальником зміни виробничої служби (50 та більш % робочого часу на рік під землею), з 24.10.2008 року по 18.01.2022 року переведено начальником зміни - виробничої служби (50 та більш % робочого часу на рік під землею) на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля; зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2000 року, з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.01.2022 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначена заява була розглянута та було прийнято спірне рішення про відмову в призначенні пенсії з підстави відсутногсті достатнього пільгового стажу на підземних умовах. Позивач не погоджується з зазначеним, оскільки вважає, що у нього наявний достатній страховий та пільговий стаж. Такий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, та має бути врахований незалежно від сплати ЄСВ роботодавцем. Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк - 10 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин цього та доказів на підтвердження таких причин; або надання доказів додержання строків звернення до суду з даним позовом (одержання спірного рішення та інформації про спірні дії у строк після 19.04.2022).

Ухвалою суду від 07.11.2022 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) до участі у справі у якості другого відповідача.

13.12.2022 року відповідачем-1 був наданий відзив на адміністративний позов з якого вбачається, що предметом спору в даній справі є рішення №01 від 27.01.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Звертає увагу суду, що відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити певні дії, оскільки заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в повному обсязі.

Відповідач-2 відзив на адміністративний позов у встановлений строк не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши подані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 08.04.1998 року.

Відповідачі - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області є суб`єктами владних повноважень, основним завданням яких є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення. Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Позивач 18.01.2022 року за допомогою веб-порталу Пенсійного фонду звернувся із заявою про автоматичне призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058).

Відповідно до пункту 4.2 розділу ІV Постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням відповідача-2 №01 від 27.01.2022 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах. При цьому пенсійним органом зазначено, що за наданими документами до страхового стажу позивача зараховано 22 роки 05 місяців 16 днів, пільговий стаж за Списком №1 не визначено.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхових внесків.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 29.12.1998 року по 25.04.1999 року, згідно з довідкою від 18.01.2022 року №1-122, та протягом червня 1999 року - січня 2022 року, згідно з довідками від 18.01.2022 року №1-123. В довідках зазначено, в тому числі і про роботу на посадах, на яких працівники зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік, та на посадах, які не передбачені Списками, затвердженими Постановою №202. Витяги з наказів про результати атестації робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення відсутні.

Не погодившись із даним рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом №1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Відповідно до статті 1 цього закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 24 червня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36; якщо пільгова робота продовжується після 24 червня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати), - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 30.06.1999 року щодо спірних періодів роботи наявні такі записи:

з 01.09.1995 року по 16.06.1999 року навчанн в Селидівському гірничому технікумі;

29.06.1999 року прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

29.08.1999 року звільнений за власним бажанням;

24.07.2000 року прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

31.08.2000 року звільнений по закінченню тимчасової роботи;

25.09.2000 року прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

01.04.2002 року переведений підземним електрослюсарем 5 розряду;

21.08.2002 переведений підземним гірничим майстром;

22.07.2005 року виконуючий обов`язки заступника головного інженера по виробництву на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

08.12.2005 року переведений гірничим майстром на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

11.08.2006 року призначений начальником зміни виробничої служби;

23.09.2008 року призначено виконуючим обов`язки заступника головного інженера по виробництву;

24.10.2008 року переведений начальником зміни виробничої служби на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

станом на 18.01.2022 року (подання заяви про призначення пенсії) працював на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля.

Суд вважає за доцільне зазначити, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Крім того, як вбачається наданої позивачем до пенсійного органу з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-122 від 18.01.2022 року позивач:

з 29.12.1998 року по 25.04.1999 року працював повний робочий день за посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

з 29.06.1999 року по 29.08.1999 року працював повний робочий день за посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1;

з 24.07.2000 року по 31.08.2000 року працював повний робочий день за посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1;

з 25.09.2000 року по 12.02.2002 року працював повний робочий день за посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1;

з 12.02.2002 року по 21.08.2002 року працював повний робочий день за посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1;

з 21.08.2002 року по 10.11.2003 року працював повний робочий день за посадою підземний майстер гірничий, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

з 21.11.2003 року по 01.03.2005 року працював повний робочий день за посадою підземний майстер гірничий дільниці вентиляції те техніки безпеки, що передбачена Списком №1;

з 01.03.2005 року по 21.03.2005 року працював повний робочий день за посадою в.о. начальника зміни виробничої служби зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 21.03.2005 року по 22.05.2005 року працював повний робочий день за посадою підземний майстер гірничий дільниці вентиляції те техніки безпеки, що передбачена Списком №1;

з 22.05.2005 року по 14.06.2005 року працював повний робочий день за посадою в.о. начальника зміни виробничої служби зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 14.06.2005 року по 22.07.2005 року працював повний робочий день за посадою підземний майстер гірничий дільниці вентиляції те техніки безпеки, що передбачена Списком №1;

з 22.07.2005 року по 08.12.2005 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника головного інженера з виробництва технічна служба зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

з 08.12.2005 року по 11.07.2006 року працював повний робочий день за посадою підземний майстер гірничий дільниці вентиляції те техніки безпеки, що передбачена Списком №1;

з 11.08.2006 року по 07.02.2007 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 07.02.2007 року по 02.04.2007 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника головного інженера з виробництва технічої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 06.04.2007 року по 23.09.2008 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

з 23.09.2008 року по 24.10.2008 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника головного інженера з виробництва технічної служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 24.10.2008 року по 01.04.2009 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 01.04.2009 року по 14.04.2009 року працював повний робочий день за посадою диспетчер гірничий виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

з 18.04.2009 року по 19.10.2009 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробнича служба зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

19.10.2009 року по 02.11.2009 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника директора з виробництва зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

- 02.11.2009 року по 26.05.2010 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 26.05.2010 року по 28.05.2010 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника директора з виробництва, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 28.05.2010 року по 04.09.2010 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 04.09.2010 року по 04.10.2010 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника головного інженера з виробництва технічної служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 04.10.2010 року по 11.10.2010 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 11.10.2010 року по 31.10.2010 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника головного інженера з виробництва технічної служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

- з 31.10.2010 року по 02.11.2010 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 02.11.2010 року по 04.11.2010 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника головного інженера з виробництва технічної служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 04.11.2010 року по 14.03.2011 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 18.03.2011 року по 14.05.2012 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля № 1-123 від 18.01.2022 року позивач:

- з 18.05.2012 року по 07.12.2015 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 11.12.2015 року по 03.08.2016 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 03.08.2016 року по 11.10.2017 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, що передбачена Списком №1;

- з 11.10.2017 року по 13.10.2017 року працював повний робочий день за посадою в.о. заступника директора з виробництва зайняті на підземних роботах 50% та більш робочого часу за рік, що передбачена Списком №1;

- з 13.10.2017 року по 19.11.2018 року працював повний робочий день за посадою начальника зміни виробничої служби, що передбачена Списком №1.

Перелічені довідки підтіверджують пільговий стаж позивача, однак не були прийняті відповідаем-2 до уваги через те, що до них не були надані витяги з наказів про результати атестації робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. У звязку з цим суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 вищезазначені періоди роботи позивача в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля, а саме:

з 29.12.1998 року по 25.04.1999 року;

з 29.06.1999 року по 29.08.1999 року;

з 24.07.2000 року по 31.08.2000 року;

з 25.09.2000 року по 10.11.2003 року;

з 21.11.2003 року по 08.12.2005 року;

з 08.12.2005 року по 11.07.2006 року;

з 11.08.2006 року по 02.04.2007 року;

з 06.04.2007 року по 23.09.2008 року;

з 23.09.2008 року по 14.04.2009 року;

з 18.04.2009 року по 02.11.2009 року;

з 02.11.2009 року по 31.10.2010 року;

з 31.10.2010 року по 14.03.2011 року;

з 18.03.2011 року по 14.05.2012 року;

з 18.05.2012 року по 07.12.2015 року;

з 11.12.2015 року по 18.01.2022 року (день звернення з заявою про призначення пенсії).

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в межах періодів роботи, зазначених в довідках про підтвердження наявного трудового стажу та одночасно в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 30.06.1999 року.

Позовні вимоги про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачеві пенсію, включивши до пільгового стажу періоди з 25.09.2000 року по 21.08.2022 року та з 21.08.2022 року по 22.07.2005 року задоволенню не підлягають, оскільки вони знаходяться за межами періодів, що розглядалися відповідачем -2 на підставі заяви позивача від 18.01.2022 року. Предметом спору у даному випадку не можуть бути періоди стажу, які не настали на час ухвалення відповідачем-2 спірного рішення.

Стосовно не зарахування відповідачем до страхового стажу роботи позивача періодів з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року через відсутність даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхових внесків, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача щодо спірних періодів містяться відповідні записи, зокрема, про дату прийняття та звільнення з відповідної посади; про накази про прийняття на посаду та звільнення з посади; вказані періоди роботи завірені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де працював позивач.

Відповідно до ст.1 Закону № 1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля, який не здійснив перерахування цього внеску після утримання його із заробітної плати позивача.

Суд зазначає, що фактично внаслідок невиконання ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля.

Стосовно незарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 року по 16.06.1999 року, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, згідно з положеннями частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому до правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Приписами п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: згідно п. «з» - навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються в порядку й на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно з п. «д» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації.

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України Про професійну (професійно-технічну) освіту, що застосовується до правовідносин, які виникли після 10.03.1998 року, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно Форми РС-право період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі зарахований лише до страхового стажу, що вказує на наявність у відповідача-2 інформації про навчання позивача. Підстав незарахування вказаного періоду до пільгового стажу у спірному рішенні не зазначено.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що період навчання позивача з 01.09.1995 року по 16.06.1999 року в Селидівському гірничому технікумі може бути включений до пільгового стажу роботи, оскільки 29.06.1999 року останній був прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля.

Зважаючи на це суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №01 від 27.01.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Згідно частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При обранні суб`єкта владних повноважень, який після скасування рішення відповідача-2 має повторно розглядати питання призначення пенсії позивачеві, суд виходить з відсутності підстав для відступлення від визначеного законодавством порядку такого розгляду.

Так, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктами 4.3, 4.10 того самого Порядку визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Застосування у Порядку формулювання орган, що призначає пенсію за місцем проживання та передача до цього органу пенсійної справи після призначення пенсії органом, що призначає пенсію говорить про те, що ці органи є різними. Не зважаючи на те, що статус цих органів у системі органів ПФУ збігається, вони виконують різні функції у спірних правовідносинах, що і покладено в основу принципу екстериторіальності.

З матеріалів справи вбачається, що органом, що призначає пенсію виступав відповідач-2, який після прийняття відповідного рішення передав електронну пенсійну справу позивача засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання - до відповідача-1.

Відтак саме відповідач-2 уповноважений законодавством приймати рішення про призначення пенсії за заявою позивача. Невиправдане перекладення такого обов`язку на інший орган ПФУ становитиме порушення принципу екстериторіальності, тобто відокремлення органу, що призначає пенсію від органу, який її виплачує.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на наведене належним способом відновлення порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 №01 від 27.01.2022 року про відмову в призначенні позивачу пенсії, а порушені права - захисту шляхом зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 18.01.2022 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із включенням:

- до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля;

- до пільгового стажу за Списком №1 період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 року по 16.06.1999 року;

- до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 29.12.1998 року по 25.04.1999 року; з 29.06.1999 року по 29.08.1999 року; з 24.07.2000 року по 31.08.2000 року; з 25.09.2000 року по 10.11.2003 року; з 21.11.2003 року по 08.12.2005 року; з 08.12.2005 року по 11.07.2006 року; з 11.08.2006 року по 02.04.2007 року; з 06.04.2007 року по 23.09.2008 року; з 23.09.2008 року по 14.04.2009 року; з 18.04.2009 року по 02.11.2009 року; з 02.11.2009 року по 31.10.2010 року; з 31.10.2010 року по 14.03.2011 року; з 18.03.2011 року по 14.05.2012 року; з 18.05.2012 року по 07.12.2015 року; з 11.12.2015 року по 18.01.2022 року.

Позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком задоволенню не підлягають через неправильне визначення органу, який відмовив у призначенні пенсії, а також неналежного способу захисту порушеного права у правовідносинах, у яких правові наслідки має рішення суб`єкта владних повноважень, а не його дії.

На підставі викладеного, зважаючи на наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з відповідача-2, внаслідок неправильних дій якого виник даний спір, у розмірі 496,20 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №01 від 27.01.2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 18.01.2022 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із включенням: до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля; до пільгового стажу за Списком №1 період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 року по 16.06.1999 року; до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 29.12.1998 року по 25.04.1999 року; з 29.06.1999 року по 29.08.1999 року; з 24.07.2000 року по 31.08.2000 року; з 25.09.2000 року по 10.11.2003 року; з 21.11.2003 року по 08.12.2005 року; з 08.12.2005 року по 11.07.2006 року; з 11.08.2006 року по 02.04.2007 року; з 06.04.2007 року по 23.09.2008 року; з 23.09.2008 року по 14.04.2009 року; з 18.04.2009 року по 02.11.2009 року; з 02.11.2009 року по 31.10.2010 року; з 31.10.2010 року по 14.03.2011 року; з 18.03.2011 року по 14.05.2012 року; з 18.05.2012 року по 07.12.2015 року; з 11.12.2015 року по 18.01.2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста девяносто шість) грн. 20 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 26 січня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.