Справа № 620/6269/22
Суддя: Виноградова Д.О.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/6269/22

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Виноградової Д.О., перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової допомоги, моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

13.09.2022 до Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) до Академії Державної пенітенціарної служби з позовною заявою, в якій просить:

- зобов`язати Академію Державної пенітенціарної служби змінити дату його звільнення та визначити нею день видачі трудової книжки;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь позивача середньомісячну зарплату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50000 грн;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь позивача грошову допомогу у розмірі 30000 грн передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Ухвалою суду від 05.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 повернено позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; скасовано ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2022, справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Адміністративна справа надійшла до Чернігівського окружного адміністративного 13.01.2023 та у цей же день, відповідно до витягів з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана на розгляд судді Виноградовій Д.О.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до частини 2 статті 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частинами 1, 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас суддею виявлено, що після постановлення ухвали про повернення позовної заяви, позивачем подано на виконання ухвали суду від 21.09.2022 позовну заяву (виправлену) з додатками, докази направлення відповідачу позовної заяви (з долученими до неї документами), довідку про розмір середнього заробітку, докази на підтвердження перебування позивача на службі з 24.02.2022 по 21.03.2022, які надають право на отримання грошової доплати відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 та заяву про поновлення пропущеного строку звернення з позовом в частині вимог щодо зміни дати звільнення позивача та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Заява про поновлення пропущеного процесуального строку мотивована тим, що 27.05.2022 позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу через несвоєчасну видачу трудової книжки, стягнення моральної шкоди та стягнення грошової допомоги в порядку передбаченому постановою КМУ №168 від 28.02.2022. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2022 матеріали цивільної справи №404/2575/22 передано за підсудністю на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2022 позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Чернігівського окружного адміністративного суду. 14.09.2022 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/5675/22 позовну заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто позивачу. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити пропущений строк для звернення до суду з даним позовом.

Однак, вказані доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Так, згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 5 ст.122 КАС України, яка є спеціальною нормою, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У постанові від 17.09.2020 (справа №640/12324/19) Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 (справа №806/2321/16).

Як встановлено судом, позивач звільнений зі служби 21.03.2022, дізнався про вказані обставини 15.04.2022, про що зазначає у позовній заяві, однак до суду з даним позовом звернувся 13.09.2022, тобто з пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що звернувся позивач 27.05.2022 до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу через несвоєчасну видачу трудової книжки, стягнення моральної шкоди та стягнення грошової допомоги в порядку передбаченому постановою КМУ №168 від 28.02.2022, також з пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. За таких обставин, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом, які є поважними, позивачем не вказано.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 по справі №9901/82/19.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової допомоги, моральної шкоди - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 25.01.2023.

Суддя Д.О. Виноградова