Справа № 260/5246/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про продовження судового розгляду

26 січня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5246/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), якою просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за період з 2016 по 2021 pp.; 2) Зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустки, передбачену ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за період з 2016 по 2021 pp., виходячи з повного місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого мала ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби.

22 грудня 2022 року відповідач надав суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Відповідно до вимог вказаної ухвали позивачу необхідно було подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження що свідчать про існування обставин (за наявності), які об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві (а не його представнику) звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені процесуальним законодавством.

26 січня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Заява обґрунтована зокрема тим що, 24.02.2022 року ОСОБА_3 , побоюючись за безпеку свого життя виїхала за межі України де і знаходиться до даного часу. Окрім цього, представник позивача зазначає, що із ОСОБА_1 відсутній сталий та стабільний зв`язок (комунікація). Таким чином, представник позивача просить суд визнати причини пропуску звернення до суду з даним позовом поважними, поновити строк звернення до суду та продовжити розгляд справи.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

При цьому КАС України не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення) військовослужбовця, з огляду на що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню ч.2 ст. 233 КЗпП України.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352, яким внесено ряд важливих змін до чинного законодавства про працю.

Зокрема, відповідно до ст. 233 КЗпП України в редакції Закону України № 2352-ІХ від 01.07.2022 працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, наказами ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2021 №588-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та від 24.12.2021 № 649-ОС виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення.

17.01.2022 року між адвокатом Каверіним С.М. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 7/22.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року, який продовжено на даний час.

Як встановлено судом, 24.02.2022 року ОСОБА_3 , побоюючись за безпеку свого життя виїхала за межі України, що підтверджується наявними в матеріалах справи відмітками в паспортному документі та документом на право тимчасового притулку за кордоном.

Як зазначає представник позивача, виїжджаючи за кордон, ОСОБА_1 взяла із собою виключно речі першої необхідності, тому у неї з собою відсутні ні необхідні документи, ні комп`ютерна техніка, а тому вона розраховувала та розраховує на можливість реалізувати свої права скористатися правовою допомогою.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 року (справа № 500/1912/22) зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може маги ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що позивач уклавши договір про надання кваліфікованої правової допомоги до військового вторгнення російської федерації мала право на законні очікування (сподівання) реалізації своїх прав за участі представника, а безпосереднє звернення позивача до суду унеможливлювалося із об`єктивних причин, у тому числі із огляду на характер спірних правовідносин та предмет позову.

У той же час, представника позивача було прийнято на військову службу за контрактом з 02.03.2022 (наказ №60-ОС від 02.03.2022) по 03.09.2022 (наказ №575-ОС від 03.09.2022) і саме у цей період було встановлено норму частини 2 статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

З огляду на зазначене, перебування представника позивача на військовій службі у складі військового формування, що переведений на воєнний стан, із об`єктивних, незалежних причин унеможливило вчинити дії щодо відмови від виконання договірних зобов`язань, передачі адвокатського досьє із зібраною інформацією та доказами, а також і звернення до суду із часу запровадження змін у законодавстві.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із частиною 14 статті 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Зважаючи на те, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне продовжити розгляд даної справи.

На підставі наведеного та керуючись статтями 171, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

В задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Розгляд адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії продовжити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Маєцька