Справа № 380/17434/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Л/о), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії, нарахованої за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 221 687 грн 97 к.;

- стягнути на користь позивача з відповідача без застосування черговості, одним платежем, заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 в сумі 221 687 грн 97 к.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Вказує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №380/18313/21, ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії з 01.12.2019 відповідно до довідки від 05.07.2021 №2324. Проте, як стало відомо при отримані пенсійного забезпечення, відповідач не здійснює виплату заборгованості його пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 221 687 грн 97 к. Тому звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із проханням здійснити погашення заборгованості пенсії у вказаній сумі, на що вдповідач листом повідомив, що погашення заборгованості буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань. Вважаючи таку поведінку відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 06.12.2022 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету ГУ ПФУ у Львівській області в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 05.12.2022 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто у день надходження позову до суду) та 26.12.2022 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 26.12.2022 (тобто у день постановлення судом ухвали). Вказані документи також отримано відповідачем у паперовому варіанті 30.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

У відповідності до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідачем 13.01.2023 (вх. №773ел) подано клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 17.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відмова ГУ ПФУ у Львівській області у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки, виготовленої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» від 05.07.2021 №2324 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (далі довідка ДУ ТМО МВС України по Л/о від 05.07.2021 №2324), зумовила звернення позивача до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №380/18313/21, яке набрало законної сили 03.03.2022:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Л/о щодо не проведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Л/о від 05.07.2021 №2324, в яку включено основні та додаткові види грошового забезпечення;

- зобов`язано ГУ ПФУ у Л/о здійснити з 01.12.2019 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Л/о від 05.07.2021 №2324, в яку включено основні та додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення суду від 31.01.2022 у справі №380/18313/21, ГУ ПФУ у Львівській області перерахувало з 01.12.2019 пенсію позивача відповідно до довідки від 05.07.2021 №2324, що підтверджується повідомленням про перерахунок пенсії за пенсійною справою №9118475-МВС від 23.06.2022.

Здійснивши перерахунок пенсії на виконання судового рішення, ГУ ПФУ у Львівській області нарахувало, але не виплатило заборгованість на загальну суму 221 687 грн 97 к.

Вказане, на думку позивача, свідчить про неповноту виконання судового рішення і зумовила його звернення до відповідача з заявою про виплату такої заборгованості.

ГУ ПФУ у Львівській області листами від 08.07.2022 №1300-5505-8/59429, від 04.11.2022 №15974-15871/Б-55/8-1300/22, від 18.11.2022 №1300-5505-8/108670 повідомило позивача про те, що виплата перерахованого розміру пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №380/11498/20 включена в Реєстр судових рішень і буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 221 687 грн 97 к., позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 13 Закону № 1402-VIII розкриває суть такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Згідно зі статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як зазначалося вище, звернення до суду з даним позовом зумовлено невиплатою ГУ ПФУ у Львівській області заборгованості за період 01.12.2019 по 30.06.2022, яка утворилася внаслідок проведеного на виконання рішення суду від 31.01.2022 у справі №380/18313/21 перерахунку пенсії на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Л/о від 05.07.2021 №2324, що, на думку позивача, свідчить про неповноту виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду від 31.01.2022 у справі №380/18313/21, ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивачу 01.07.2022 та нарахувало доплату пенсії за період 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 221 687 грн 97 к., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за дорученням №Д 91 18475.

ГУ ПФУ у Львівській області на звернення позивача листами, копії яких наявні у матеріалах справи, вказало, що виплата перерахованого розміру пенсії за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №380/11498/20 включена в Реєстр судових і буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Позивач просить стягнути з відповідача без застосування черговості одним платежем всю суму заборгованості з виплати пенсії в сумі 221 687 грн 97 к. за період з 01.12.2019 по 30.06.2022, що фактично є вимогою про спосіб виконання судового рішення від 05.02.2021 у справі №380/11498/20 в частині виплати утвореної заборгованості.

Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано розділом ІV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» КАС України, яким не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та у постановах Верховного Суду від 23.07.2020 у справі №661/89/17, від 24.07.2020 у справі №501/2172/15-а.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №580/3376/20 зазначено, що при розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома