Справа № 750/7265/22
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7265/22
Провадження № 2-а/750/2/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Логвіної Т.В.,
секретаря Примак Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
01 листопада 2022 року до Дечнянського районного суду м. Чернігова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 367 за справою про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2022 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а справу закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Позивач обґрунтував свій позов тим, що зазначеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконною, оскільки жодного виклику про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, а тому йому не було відомо а ні про час, а ні про дату коли необхідно з`явитись. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що позивач був поінформований про необхідність прибуття до центру комплектування. Також у протоколі про адміністративне правопорушення у графі 6 протоколу вказано, що на утриманні позивача немає осіб. У постанові про адміністративне правопорушення № 367 особа, яка її виносила не навела жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності в його вчиненні.

Крім того, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП було проведено без його виклику в день складання протоколу, що позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі правом на захист.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.
В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що на виконання Указу Президента України за № 69/2022 року «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_2 неодноразово здійснювались телефонні дзвінки на номер мобільного оператора, яким користується вказаний військовозобов`язаний з метою виклику його до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних, направлення на військово-лікарську комісію, перевірки підстав для надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, та як наслідок визначення призначення на особливий період. Враховуючи той факт, що зв`язатися з позивачем не вдавалося, 18 жовтня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею, які скеровані за місцем проживання позивача. У позовній заяві позивач не зазначив жодних аргументів щодо причин, з яких він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, чи були поважні причини неявки, якщо були, то чому він не повідомив їх відповідачу. Вказане свідчить про свідоме умисне ухилення від явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та нехтування виконувати конституційний обов`язок по захисту Батьківщини. Крім того, у позовній заяві представник підтверджує факт виїзду ОСОБА_1 з місця постійного проживання, однак до відповідача позивач протягом семи днів, як того вимагають приписи ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу`не звертався.
Також, разом з відзивом на позов відповідач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2022 року клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30 січня 2023 року на 11:30 год.
21.12.2022 року позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав доводи, викладені в позовній заяві та заперечував щодо доводів відповідача, зазначених у відзиві.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, у відповіді на відзив зазначили, що просять проводити розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку.
На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
18 жовтня 2022 року заступником начальника територіального комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 начальником відділення рекрутингу та комплектування підполковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 18 жовтня 2022 року о 10 год. 30 хв. було встановлено, що громадянин України, офіцер запасу, ОСОБА_1 , 1994 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року зі змінами, під час проведення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (де перебуває на обліку), про що був проінформований, чим порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних, а саме: не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
У вказаному протоколі зазначено, що позивач від підпису протоколу та надання пояснень відмовився, а в графах пояснення, заяви, клопотання вказано, що такі відсутні.
Цього ж дня, 18 жовтня 2022 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 винесено постанову № 367 за справою про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП (а.с. 7).
За змістом постанови № 367 громадянин України, молодший лейтенант запасу, ОСОБА_1 , на виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року зі змінами, не з`явився за викликом під час мобілізації та дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_1 (де перебуває на обліку), про що був проінформований, чим порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних, а саме: не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дана постанова не містить підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Також, ні протокол, ні постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить відомостей, за якою частиною статті 210-1 КУпАП його притягнуто до відповідальності.
Відповідно довідки про отримання (неотримання) допомоги від 08.08.2022 № 625734 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної підтримки Чернігівської міської ради та отримує компенсацію за надання соціальних послуг невиліковним хворим за ОСОБА_5 , 1941 р.н.
Згідно довідки від 25.10.2022 № 5732 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).
Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
У статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Нормами статті 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (стаття 256 КУпАП).
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також, частиною першою статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України).
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду.
Аналіз наведених вище положень закону дає підстави для висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.
Позивач стверджує, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності і протокол про адміністративне правопорушення теж складався за його відсутності.
Відповідачем же не надано доказів на спростування цих доводів позивача.
Таким чином, у даній справі, в порушення вимог чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесені в один день, без належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
А тому, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не дотримано приписи статей 268, 278 КУпАП, чим порушено право позивача знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката тощо.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
При цьому, суд зазначає, що особливості розгляду спорів даної категорії врегульовано статтею 286 КАС України, у частині третій якої визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, що можуть бути застосовані судом.
Так, згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи зазначене та те, що позивач не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова не містить відповідної частини статті 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до відповідальності, дату вчинення правопорушення та інших обов`язкових даних, які мають в ній зазначатися, протокол був складений в один день з постановою без присутності позивача та належного його повідомлення, у зв`язку із чим позивач був позбавлений можливості скористатися своїми правами, тому суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд уповноваженої посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має з`ясувати всі обставини справи, як це передбачено ст. 280 КУпАП.
Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 № 367 за справою про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Т.В. Логвіна