Справа № 280/2020/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/2020/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 року (головуючий суддя Прасов О.О.)

в адміністративній справі №280/2020/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач-1), ОСОБА_2 керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач-2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 03.02.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач-1), ОСОБА_2 керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнень, просив (а.с. 1-25, 74-85):

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 та відповідача-2 №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії;

- визнати дії відповідача-1 та відповідача-2 стосовно здійснення ними розрахунку суми поточної пенсії позивача у розмірі визначеному не на дату нарахування до виплати поновленої пенсії (24.06.2021), а на дату припинення її виплати (31.03.2000) та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009-24.06.2021 без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку на момент її виплати та без нарахування компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача, за період з 07.10.2009-24.06.2021 - протиправними;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 стосовно не здійснення розрахунку суми поточної пенсії на 24.06.2021 з урахуванням її автоматичного перерахунку на момент виплати та не здійснення ним розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009-24.06.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на дату нарахування до виплати - 24.06.2021 та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача, за період з 07.10.2009-24.06.2021, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача-1 здійснити розрахунок пенсії позивача за період з 07.10.2009-24.06.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме на 24.06.2021 та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію позивача, за період з 07.10.2009-24.06.2021, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача-1 виплатити позивачу протягом 10 днів суму пенсії позивача за період з 07.10.2009-24.06.2021 з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме на 24.06.2021, з компенсацією втрати частини доходів, за винятком сплачених сум;

- стягнути з відповідача-1 кошти в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких, відповідач здійснив розрахунки пенсії позивачу за період з 07.10.2009-24.06.2021 у спосіб не передбачений в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позов обґрунтований тим, що право на рівність, а саме на недискримінацію, є однією з основ сучасної демократії і одним з важливих міркувань, якими відповідач-1, під керівництвом відповідача-2, знехтував під час здійснення ними владних повноважень відносно розрахунку пенсії позивачу. Протиправні рішення, дії та бездіяльність відповідачів-1,2 під час поновлення виплати пенсії позивача, стосовно його розрахунку, у розмірі, визначеному не на дату нарахування до виплати, а на дату припинення його виплати у минулому, та виключення позивача з кола осіб яким проводяться автоматичні масові перерахунки пенсій, спрямовані на обмеження права позивача на пенсію, як представника групи громадян України постійно мешкаючих за кордоном. Вказані протиправні рішення, дії та бездіяльність відповідачів-1,2 унеможливлюють реалізацію права позивача на пенсію в розмірі встановленому в Законі, порушують принцип рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) та є дискримінаційними. Відповідач-1 - орган державної влади та відповідач-2 - посадова та службова особа відповідача-1 своїми протиправними та дискримінаційними рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими ними при здійсненні своїх повноважень, порушили права та законні інтереси позивача на отримання його пенсії в розмірі, відповідно Закону №1058-IV та заподіяли позивачу моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем-1 в сумі 100 000гривень. ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 . Адреса проживання/перебування позивача: АДРЕСА_1 . По досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу, позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась йому до виїзду за кордон в 1999 року. 03.03.2020 представник позивача, звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії але відповідач відмовив в поновлені. Позивач був змушений звернутися до суду. Запорізький окружний адміністративний суд в Рішенні від 29.01.2021 у адміністративній справі №280/7025/20 (Рішення від 29.01.2021) встановив наступне - Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009.. 23.07.2021 позивач звернувся до відповідача листом з вимогою про добровільне виконання Рішення від 29.01.2021. У відповідь на лист позивача від 23.07.2021, відповідач направив повідомлення №0800-0217-8/51102 від 29.07.2021 (Повідомлення від 29.07.2021), з якого стало відомо що відповідач провів поновлення пенсії позивачу не на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон - 1788), та що загальний розмір поточної пенсії за віком склав 74,70. До повідомлення від 29.07.2021, відповідачем була додана копія рішення №74 від 24.06.2021 про перерахунки пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 24.06.2021 (Повідомлення від 29.07.2021). З повідомлення від 29.07.2021 та додатків до нього позивачу стало відомо, що відповідач, замість нарахування пенсії на дату поновлення її виплати, протиправно нарахував до виплати пенсію позивачу у розмірі, визначеному на дату припинення виплати та не врахував індексацію/автоматичні масові перерахунки. Під час поновлення виплати, пенсія позивача за минулий час повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати - 24.06.2021, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків пенсії. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 03.07.1991 за №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (Закон №1282-ХІІ). Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України це механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 за №2148-VIII (Закон №2148-VIII), порядок індексації пенсій змінено та статтю 2 Закону №1282-ХІІ доповнено новою частиною - «Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.». Розмір пенсії позивача з надбавками на 24.06.2021, з урахуванням автоматичного перерахунку, складає в сумі 3183,04 гривень відповідно до наступного розрахунку: мінімальний розмір пенсії осіб які досягли 65-річного віку, при страховому стажі для чоловіків 25 років, для жінок 20 років встановлюється з 01.01.2020 в розмірі 2400 грн. (6000 грн. х 40%); 283,04 грн. доплата за 16 років понаднормового стажу, обчислена відповідно до ст.28 ч.1 абз.2 Закону 1058-IV (16% х 1769 (мінімального розміру пенсії за віком)); особам, які отримують пенсію і яким виповнилося 80 років - 500 гривень. Пенсія всього: 2400 + 283,04 + 500 = 3183,04 грн. На жаль відповідачі-1,2 нарахували пенсію позивача на момент виплати 24.06.2021 в сумі 74,70 що не відповідає положенням законодавства, чинного на момент здійснення нарахування суми пенсії до виплати. Враховуючи, що пенсія, за кожен місяць вказаного вище періода, разом з автоматичним перерахунком на момент виплати 24.06.2021 становить суму 3183,04 гривень, зовсім безпідставно та протиправно в розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 - 24.06.2021 відповідачем вказана сума пенсії за всі попередні місяці до моменту виплати боргу в розмірі що не відповідає встановленому у чинному законодавстві. Сума пенсій за період 07.10.2009 - 24.06.2021 разом з автоматичними перерахунками на момент виплати складає 448808,64 гривень у відповідності з наступним розрахунком: період 07.10.2009 - 24.06.2021 складає 141 місяців; 141 х 3183,04 = 448808,64 гривень. В рахунок боргу по пенсії, відповідачем сплачена сума 10518,24 гривень. Таким чином, недоотримана сума пенсії разом з автоматичними перерахунками на момент виплати на 24.06.2021 становить: 450726,24 - 10518,24 = 438290,40 гривень. Як випливає з №74 від 24.06.2021 відповідно до якого відповідач дійшов до абсурдного висновку стосовно розміру пенсії позивача в сумі 74 гривні на місяць, відповідачі-1,2 своїми рішеннями, діями та бездіяльністю виключили особу позивача з кола осіб яким проводяться автоматичні масові перерахунки пенсій та поновили пенсію позивача в розмірі 74 гривні визначеному не на дату нарахування до виплати (24.06.2021), а на дату припинення виплати пенсії (31.03.2000). Таким чином, прагнучи обмежити права позивача на отримання його майна - пенсії у встановленому в законодавстві розмірі, замість нарахування пенсії позивача в розмірі 3183,04 за кожний місяць періоду 07.10.2009 - 24.06.2021, відповідач нарахував до виплати значно менші суми. Позивач припускає, що така дискримінація та порушення його прав була запроваджена відповідачами-1,2 на підставі електронного повідомлення Директора департаменту пенсійного забезпечення ПФУ г-на Машкина від 17.02.2015 за №4626/02-40 адресоване всім начальникам головних управлінь Пенсійного фонду України. Як випливає з рішення №74 від 24.06.2021 за період 07.10.2009 - 24.06.2021, пенсія позивачу за вказаний період нарахована без нарахування автоматичного перерахунку на момент здійснення нарахування до виплати - 24.06.2021. Таким чином відповідачі-1,2 виконали розпорядження ПФУ стосовно окремого дискримінаційного порядку, не передбаченого Законом №1058-ІV, відповідно до якого пенсія особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон поновлюється в розмірі визначеному на дату припинення її виплати та що індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України, не проводиться.. Відповідач протиправно не здійснив розрахунок компенсації втрати частини доходів з пенсії за період 07.10.2009 - 24.06.2021 з урахуванням її індексації на момент її виплати - на 24.06.2021. Відповідач-2 своїми протиправними и дискримінаційними рішеннями та діями виконав протиправне дискримінаційне доручення ПФУ, вказане в листі від 17.02.2015 за №4626/02-40, тим самим відповідач-2 порушив всі свої обов`язки. Враховуючи викладене відповідач-2 повинен нести відповідальність за свої протиправні рішення дії та бездіяльність вказані в цій позовній заяві. Позивач чоловік ІНФОРМАЦІЯ_1 , і як вбачається з його трудової книжки понад 41 рік свого життя віддав роботі, внаслідок сумлінної роботи був неодноразово відзначений, як хороший робітник. Позивач стверджує, що йому спричинено страждання та приниження у вигляді болі, душевних мук, тривог стосовно долі його майна, страху його ніколи не отримати, занепокоєння, пов`язаного з думками стосовно цього, котрі разом з тривалою невизначеністю з цього приводу приводять його до стресового стану, розчарування, відчуття несправедливості, та змушують його відчувати інші негативні переживання. Позивач стверджує, що відповідачем йому нанесено моральну шкоду у вигляді страждань та принижень, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій, бездіяльності та рішень відповідача вказаних в позові, котрі діяли на позивача як всі разом, так і кожен з них окремо. Позивач оцінює нанесену йому моральну шкоду в сумі 100000 грн. (сто тисяч гривень).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 25.06.2021 про перерахунок пенсії.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що не доведено відповідачем незмінність суми пенсії 74,70 грн. у період 07.10.2009-24.06.2021. Відтак, дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку провести дії по здійсненню перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України. Вказав, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне:

1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії;

2) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 25.06.2021 про перерахунок пенсії;

3) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням виплачених сум.

Зазначив, що позивач у позовній заяві документально не довів завдання йому моральної шкоди відповідачем-1, тому дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 100 000грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/7025/20 відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Запорізькій області проведено поновлення пенсії позивачу з 07.10.2009. Отже, рішення суду виконано в повному обсязі. Також зазначає про необхідність застосування до спірних відносин строку звернення до суду, визначеного ст. 122 КАС України

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/7025/20 (набрало законної сили 13.05.2021) частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.26-35, 64, 86-90).

Листом від 29.07.2021 за №0800-0217-8/51102 «Про надання інформації щодо виконання рішення суду про поновлення пенсії ОСОБА_1 » відповідач повідомив представника позивача про наступне:

«… На Ваше звернення від 23.07.2021 на вебпортал Пенсійного фонду України про добровільне виконання судового рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 (постійне місце проживання - Ізраїль) з 07.10.2009, повідомляємо наступне: На даний час ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області і отримує пенсію за віком згідно Закону України від 05.11.1991 №1788-ХII «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон-1788). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/7025/20 (далі - рішення суду) Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зобов`язано поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 (постійне місце проживання - Ізраїль) виплату пенсії за віком з 07.10.2009. Оскільки ОСОБА_1 отримував пенсію за віком в період з 26.05.1999 по 31.03.2000 відповідно до вимог Закону-1788, відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновлення йому пенсії, на виконання рішення суду, проведено на умовах цього Закону з 07.10.2009. Нарахування та виплата поновленої пенсії здійснюється на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк». Орієнтовне число виплати пенсії 20-те щомісяця. Загальний розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 складає 74,70 грн. До відома у липні 2021р. ОСОБА_1 , разом із пенсією за липень 2021 (74,70 грн.) додатково нараховано та виплачено заборгованість по виплаті пенсії за рішенням суду, починаючи з 07.10.2009, у сумі 10518,24 грн. Надаємо витяг з протоколу (розпорядження) про поновлення пенсії ОСОБА_1 . Таким чином, рішення суду про поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 виконано у повному обсязі. Додаток: зазначене в тексті, на 9 арк., в 1 прим. …» (а.с.39, 92-зворот).

24.06.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято Рішення №74 про перерахунок пенсії та визначено пенсію у сумі 74,70 грн. у період 07.10.2009-31.03.2011 (а.с.40-41, 93).

Також, 25.06.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято Рішення №74 про перерахунок пенсії та визначено пенсію у сумі 74,70 грн. у період 01.04.2011-довічно (а.с.42-48, 94-97).

Позивач вважає протиправними зазначені дії відповідачів. Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV) передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 та статтею 46 цього Закону (ч.2 ст.49 ЗУ №1058-IV).

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом (ч.2 ст.46 ЗУ №1058-IV).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у п.2.8 розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого 25.11.2005 Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 за №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.02.2005 за №1566/11846 зазначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

При переведенні на пенсію по інвалідності з іншого виду пенсії орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про встановлення або зміну групи інвалідності.

Орган, що призначає пенсію, додає одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про розмір допомоги, строки її виплати.

Враховуючи наведене, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі.

При цьому, подання пенсіонером додаткових документів при поновленні виплати пенсії є виключно його правом та не створює відповідного обов`язку щодо їх подачі.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV) зазначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 % показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 % показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 % показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Суд першої інстанції не погодився з твердженням позивача щодо необхідності застосування пенсії у сумі 3183,04 грн. до періоду 07.10.2009-24.06.2021, зазначивши, що позивачем не доведена наявність у нього пенсії у сумі 3183,04 грн. станом на 07.10.2009.

Колегія суддів апеляційної інстанції не перевіряє в цій частині законність рішення, оскільки в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Водночас, суд першої інстанції встановив, що не доведено відповідачем незмінність суми пенсії 74,70 грн. у період 07.10.2009-24.06.2021, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у відповідача обов`язку провести дії по здійсненню перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Враховуючи приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245, ст. 246, ст.372 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку:

1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 24.06.2021 про перерахунок пенсії;

2) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №74 від 25.06.2021 про перерахунок пенсії;

3) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексації, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням виплачених сум, як вказав і суд першої інстанції.

Стосовно доводів відповідача про необхідність застосування до спірних відносин строку звернення до суду, визначеного ст. 122 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду в рішенні від 20.05.2020 року №815/1226/18 зазначила, що статті 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009. Зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

Такий висновок Великої Палати Верховного Суду є застосовним при розгляді подібних справ і щодо статей 122, та 123 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), які за змістом є аналогічними статтям 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року).

З метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 08 грудня 2015 року у справі № 21-5653а15, від 12 квітня 2016 року у справі № 462/9427/13-а, від 08 червня 2016 року у справі № 505/2135/14-а та від 11 жовтня 2016 року у справі № 404/4541/15-а, про те, що виниклі спори щодо поновленням виплати раніше призначених пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 мають вирішуватися з урахуванням норм процесуального права - статей 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2015 року).

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку, враховуючи зміст спірних відносин, підстави для застосування строків визначених ст. 122 КАС України відсутні.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача-1 спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи те, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржувалось, тому апеляційний перегляд в цій частині не здійснювався.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 27.12.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова