Справа № 280/3729/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 січня 2023 року Справа № 280/3729/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до СТЕПНЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ ЗАПОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ (Україна, 70432, Запорізька обл., Запорізький р-н, село Степне, ВУЛ. ПЕРШОТРАВНЕВА, будинок 50, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі відповідач, Степненська сільська рада), у якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 січня 2022 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2022 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. Позовна заява та додатки до неї сформовані в системі Електронний суд та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Яковлевою Т.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1091110 від 23.06.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 20 травня 2019 року №8-647/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином розроблено Проект на відведення у власність земельної ділянки :04:002:0185, площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області у листі від 07 червня 2021 року К--2079-187/0/18-21 «Про розгляд заяви» повідомлено, що ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області розглянуто заяву від 24 травня 2021 року щодо затвердження документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 та зазначено, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходить у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності положеннями Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ. З огляду на зазначене та те, що земельна ділянка :04:002:0185, площею 2 га перейшла у відання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, позивач 07 лютого 2022 року звернувся до відповідача із відповідною заявою від 24 січня 2022 року (вх. № Р-23 від 07 лютого 2022року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. У встановлений законом строк відповідачем не було надано відповіді за результатом розгляду цієї заяви. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів від дня одержання відповідної ухвали суду, шляхом подання до суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а саме позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

27 липня 2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 07 лютого 2022 року позивач звернувся до Степненської сільської із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185. Однак, 24 лютого 2022 року відбулося повномасштабне вторгнення російських військ на територію України та введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року. Запровадження воєнного стану та припинення доступу до Державного земельного кадастру унеможливлює здійснити перевірку заяви позивача та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0185 на предмет їх відповідності вимогам закону. Також відповідач стверджує, що згідно проекту землеустрою та інформації з Державного земельного кадастру, наданої позивачем, земельна ділянка за кадастровим номером :04:002:0185 перебуває у державній власності, тому і затверджувати проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки повинен відповідний державний орган, а відтак відповідач не здійснює повноваження власника цієї земельної ділянки, зокрема, щодо розпорядження майном та, відповідно, не може передавати її у приватну власність позивача в силу приписів закону. Також відповідач звертає увагу на те, що згідно підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, в редакції Закону України від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Отже, незалежно від правового статусу земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0185 (державної або комунальної власності), а ні відповідний орган виконавчої влади, а ні Степненська сільська рада не може передати її у приватну власність позивача в силу прямої заборони законом. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року відмовлено у клопотанні представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовлено.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відмовлено.

04.08.2022 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що 27 жовтня 2021 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №1113 Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин з метою вжиття заходів до прискорення створення, функціонування та розвитку національної інфраструктури геопросторових даних у встановленому порядку. 27 травня 2021 року набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28 квітня 2021 року № 1423-IX, згідно з яким землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів, окрім земель, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна державної власності, та (або) перебувають у постійному користуванні органів державної влади та державних підприємств. Таким чином, відповідно до Закону, землі державної власності, зокрема, сільськогосподарського призначення, перейшли в комунальну власність, і статус їх розпорядників набули відповідні органи місцевого самоврядування. Отже в силу закону, розпорядником земельної ділянки :04:002:0185 площею 2 га, яка відповідно до Витягу з ДЗК про земельну ділянку НВ-021 від 21 травня 2022 року розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів) є саме відповідач. Також відповідачем не заперечується, що 07 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Степненської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0185 у приватну власність, однак станом на момент подання позову заява позивача не розглянута, рішення з приводу відведення земельної ділянки відповідачем не прийнято. Граничний строк розгляду заяви позивача сплив 21 лютого 2022 року, а тому посилання відповідача на запровадження воєнного стану 24 лютого 2022 року та припинення доступу до Державного земельного кадастру як на підставу бездіяльності з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 є безпідставним.

04 серпня 2022 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог (вх.№29796 від 04 серпня 2022 року), подану в справі №280/3729/22.

15 серпня 2022 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що оскільки заява позивача надійшла 07 лютого 2022 року, у відповідач був місячний строк для скликання позачергової сесії та розгляду заяви позивача відповідно до регламенту сільської ради. Також Степненська сільська рада вживала заходи щодо поновлення доступу до Державного земельного кадастру, проте звернення відповідача не було задоволено через включення території Запорізького району Запорізької області до переліку адміністративно територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до Державного земельного кадастру. Таким чином, на думку відповідача, відсутня протиправна бездіяльність щодо розгляду заяви позивача від 07 лютого 2022 року. Також відповідач стверджує, що не є власником земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0185, а відтак не здійснює повноваження власника цієї земельної ділянки, зокрема, щодо розпорядження майном та, відповідно, не може передавати її у приватну власність позивача в силу приписів закону.

На підставі матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №8-647/15-19-СГ від 20 травня 2019 року позивачу наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

На виконання вимог Закону України Про державний земельний кадастр земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру :04:002:0185, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021.

За замовленням позивача ФОП ОСОБА_2 було розроблено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :04:002:0183).

У відповідь на заяву позивача від 24 травня 2021 року (вх. реєстраційний номер К-2079/0/17-21 від 24 травня 2021 року) щодо затвердження документації із землеустрою, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у листі від 07 червня 2021 року №К-2079-189/0/18-21 від 07 червня 2021 року Про розгляд заяви повідомило, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст і право державної власності, на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходить у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності положеннями Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ. З огляду на зазначене, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області рекомендовано позивачу звернутись до органу місцевого самоврядування.

07 лютого 2022 року позивач звернувся до голови Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області із відповідною заявою від 24 січня 2022 року (вх. №Р-23 від 07 лютого 2022 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

До заяви долучено копію проекту землеустрою, копію витягу з державного земельного кадастру та копію листа ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про розгляд звернення №К-2079-189/0/18-21 від 07 червня 2021 року.

У зв`язку з тим, що подану заяву відповідачем не розглянуто, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац 1 частини 1).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення (частина 4).

Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частин 9, 10 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

За нормами частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до Закону України від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, який набрав чинності 27 травня 2021 року, стаття 186 ЗК України, яка передбачає порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, викладено у новій редакції.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 ЗК України (далі - в редакції Закону №1423-ІХ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною 7 статті 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Як передбачено частиною 8 статті 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, відповідно до статті 186 ЗК України (в редакції Закону №1423-ІХ), зокрема органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки у власність, надано повноваження на погодження та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами частин 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме на пленарних засіданнях органом місцевого самоврядування вирішуються питання щодо земельних відносин, зокрема й щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність.

При цьому, за наслідком розгляду клопотання про затвердження розробленої документації із землеустрою обов`язковим є прийняття рішення про його затвердження або рішення про відмову у затвердженні такої документації. До того ж, у випадку відмови у затвердженні проекту землеустрою таке рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 07 лютого 2022 року позивач звернувся до Степненської сільради із заявою щодо затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено також, що за результатами розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем не прийнято жодного із передбачених Земельним кодексом України рішень, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Водночас, відсутність належним чином оформленого рішення (рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду) після спливу встановленого законом двотижневого строку розгляду заяви (клопотання) особи (до 21 лютого 2022 року) свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Оскільки події, що є предметом спору у даній адміністративній справі, відбулись до 24 лютого 2022 року дня початку військової агресії російської федерації проти України, то суд не приймає доводи відповідача пов`язані з наслідками військової агресії російської федерації проти України (щодо форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), припинення доступу користувачів до Державного земельного кадастру на території Запорізької області тощо) та вважає їх безпідставними.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача щодо того, що згідно з проектом землеустрою та інформації з Державного земельного кадастру, наданої позивачем, спірна земельна ділянка перебуває у державній власності, тому і затверджувати проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки повинен відповідний державний орган Головне управління Держгеокадастру у Запорозькій області, оскільки відповідно до пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (доповнено згідно із Законом №1423-IX від 28 квітня 2021 року) з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Таким чином, землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах територіальних громад, зокрема сільськогосподарського призначення, перейшли в комунальну власність, і статус їх розпорядників набули відповідні органи місцевого самоврядування. Отже, розпорядником земельної ділянки :04:002:0185 площею 2 га, яка відповідно до Витягу з ДЗК про земельну ділянку №НВ-021 від 21 травня 2022 року розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів) є саме відповідач.

Суд вважає, що відповідачем не надано до суду переконливих доказів не можливості розгляду поданої позивачем заяви та причин не можливості проведення у період з 07 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року засідання Постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області у строк, визначений у частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність Степненської сільської ради, яка наділена повноваженнями або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність або відмовити у передачі земельної ділянки у власність чи залишити клопотання без розгляду, однак жодного рішення не прийняла.

Разом із цим, надаючи оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність спірну земельну ділянку, суд зазначає таке.

Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі повноваження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи відмови у його затверджені, регламентовано статтею 186 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен проект затвердити. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу затвердити проект або не затвердити (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 та Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2018 року у справі № 804/1469/17.

Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, підстави для відмови у його затвердженні відсутні.

Якщо ж таким суб`єктом не прийнято жодного рішення або на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Подібні висновки вкладені Верховним Судом у постановах від 24 січня 2019 року у справі №806/2978/17, від 16 травня 2019 року у справі № 812/1312/18, від 14 серпня 2019 року у справі №0640/4434/18 та від 23 січня 2020 року у справі №0840/2979/18 тощо.

Так, в ході судового розгляду установлено, що відповідачем за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою не прийнято жодного з передбачених Земельним кодексом України рішень.

Водночас, рішення про затвердження проекту землеустрою є адміністративним актом, прийняттю його повинна передувати визначена адміністративна процедура.

Зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Отже, недотримання усіх необхідних передумов для затвердження проекту землеустрою унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити такий проект. При цьому, затвердження в такому випадку проекту землеустрою призведе до вирішення судом питань, віднесених до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття жодного з передбачених Земельним кодексом України рішень за результатами розгляду поданої позивачем заяви, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність спірну земельну ділянку не підлягають задоволенню і є передчасними.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України Про судовий збір, інших витрат не заявив, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (Україна, 70432, Запорізька обл., Запорізький р-н, село Степне, ВУЛ. ПЕРШОТРАВНЕВА, будинок 50, ) щодо розгляду заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 24 січня 2022 року (вх. № Р-23 від 07 лютого 2022 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області (Україна, 70432, Запорізька обл., Запорізький р-н, село Степне, ВУЛ. ПЕРШОТРАВНЕВА, будинок 50, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 24 січня 2022 року (вх. № Р-23 від 07 лютого 2022 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов