Справа № 10зп-23/160
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
26 січня 2023 р.Справа №10зп-23/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до його пред`яявлення, -
Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом:
- вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 : -мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн (постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №70713481 від 16.01.2023р.), - виконавчого збору у сумі 2423 гривні 45 коп (постанова про стягнення виконавчого збору ВП №70713481 від 16.01.2023р.);
- до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо стягнення з ОСОБА_1 : -мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн (постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №70713481 від 16.01.2023р.), - виконавчого збору у сумі 2423 гривні 45 коп (постанова про стягнення виконавчого збору ВП №70713481 від 16.01.2023р.)
До заяви про забезпечення позову долучено квитанцію від 24.01.2023 року № 215Т0058І2 на суму 805,30 грн.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, з урахуванням процесуальних вимог до зазначеної заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов наступних висновків.
Згідно частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частина друга статті 150 КАС України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Пунктами 4, 5 частини першої статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено: забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з частиною першою статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Частиною третьою цієї статті встановлено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.
Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що заявник просить суд, зокрема, як зупинити стягнення на підставі вимоги, так і заборонити органам виконавчої служби вчиняти будь-які дії з виконання вимоги.
Разом з цим, судом встановлено, що заявником в порушення п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 152 КАС України не обґрунтовано доцільності вжиття кожного з цих заходів.
Згідно змісту заяви, в ній наведені лише обставини, які на думку заявника порушують її право, яке підлягає захисту в суді, але ж жодного доводу в обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, та доцільності саме обраних заявником засобів забезпечення в заяві не наведено.
Такі вимоги від заявника висувають приписи статті 152 КАС України.
Згідно з частиною сьомою статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
З огляду на недотримання процесуальних вимог щодо змісту заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 152-154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до його пред`явлення без розгляду.
Копію ухвали надіслати заявникові.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 292-297 КАС України.

Суддя Н.Є. Калугіна