Справа № 372/2457/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року справа № 372/2457/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Кудінової В.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Обухівського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ЦОП Обухівської ДПІ Обухівського управління ГУ ДФС у Київській області (далі - відповідач), у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача про необхідність сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які мають бути сплачені фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 58 705,76 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, через порушення контролюючим органом встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України) строків та процедури його направлення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29.07.2020 адміністративну справу №372/2457/20 передано до Київського окружного адміністративного суду для розгляду за підсудністю.

31.08.2020 матеріали адміністративної справи №372/2457/20 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу передані судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №372/2457/20, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 08.10.2020. Витребувано докази у справі від сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 замінено відповідача у даній справі - ЦОП Обухівської ДПІ Обухівського управління ГУ ДФС у Київській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Народного ополчення, буд. 5А). Повторно витребувано докази у справі від позивача та відповідача. Відкладено судове засідання на 03.11.2020.

08.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строків надання відзиву на позовну заяву у зв`язку із тим, що відповідачем отримано лише ухвалу про відкриття провадження, а копії позовної заяви разом із додатками до Головного управління ДПС у Київській області не надходили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 клопотання Головного управління ДПС у Київській області про продовження строку для виконання вимог ухвали суду від 04.09.2020 в частині надання доказів у справі задоволено частково. Продовжено Головному управлінню ДПС у Київській області строк для виконання вимог ухвали суду від 04.09.2020, протягом десяти календарних днів з дня отримання даної ухвали.

26.10.2020 від представника Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач з поданим позовом не погодився, зазначивши, що нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, здійснене за спірним податковим повідомленням-рішенням, відповідає вимогам чинного законодавства.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 06.11.2020.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 у зв`язку з неявкою позивача судове засідання відкладено на 24.11.2020.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 10.12.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 клопотання представника позивача, заявлене у судовому засіданні 10.12.2020, про надання додаткового часу для надання відповіді на відзив задоволено та продовжено позивачу строк для надання відповіді на відзив на позовну заяву - протягом 10 днів з дня проголошення даної ухвали суду. Продовжено відповідачу строк для надання заперечення на відповідь на відзив - протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив на позовну заяву. Відкладено підготовче судове засідання на 19.01.2021.

24.12.2020 від представника позивача - Верешецької-Хоменко Наталії Миколаївни надійшла відповідь на відзив на позовну заяву із доказами її направлення відповідачу, яка була долучена до матеріалів справи.

Також 24.12.2020 на адресу суду від представника позивача - Верешецької-Хоменко Наталії Миколаївни надійшов уточнений адміністративний позов від 19.12.2020.

Не погоджуючись із доводами позивача, 16.01.2021 представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, які були долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов від 19.12.2020. Витребувано докази у справі від позивача, відповідача, Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» та Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області. Відкладено судове засідання на 18.02.2021.

У судове засідання, призначене на 18.02.2021, учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені завчасно.

Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За викладених підстав суд протокольною ухвалою від 18.02.2021 вирішив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Українським МВМ Обухівського РВ ГУ МВС в Київській області 19.08.1997, з 15.12.2010 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7 зворотній бік).

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до I-III категорії складності № КС13 від 02.06.2017 (а.с.209-218), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91973733 від 14.07.2017 (а.с.121) ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 19.08.1997, є власником нерухомого майна, а саме: Універсального комплексу по наданню послуг населенню (лазня, кафе, перукарня), за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2813,6 кв.м.

17.03.2020 Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» № 0-1016, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період - 2019 рік на суму 58 705,76 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування відповідно до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп. 266.7.1 п. 266.6 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Як зазначалось вище, Головним управлінням ДПС у Київській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016, яким позивачу нараховане грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік на суму 58 705,76 грн.

Суд зазначає, що позивач не заперечує наявність у нього визначеного законом обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а також не оскаржує розмір нарахованого контролюючим органом податку за 2019 рік.

У якості підстави для висновків щодо протиправності вищевказаного рішення податкового органу позивач посилається виключно на порушення контролюючим органом визначених п.п.266.7.2 п.266.7 ст. 266 ПК України строків надіслання податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до пп.266.9.1 п.266.9 ст.266 ПК України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України).

В свою чергу, форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків визначає Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 (далі - Порядок, чинний на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Абз.3 п. 1 розділом III Порядку визначено, що після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (п.2 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Отже, за змістом означених норм, контролюючим органом надсилаються платнику податку податкові повідомлення-рішення за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом, а у платника податків виникає обов`язок сплати такого податкового зобов`язання протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

В уточненому адміністративному позові позивач наголошує на порушенні контролюючим органом положень ПК України, які стосуються порядку надіслання податкових повідомлень-рішень. Представник відповідача, в свою чергу, проти доводів позивача заперечує, при цьому вказавши, що сформоване оскаржуване податкове повідомлення-рішення надіслано на адресу позивача 03.04.2020, тобто з дотриманням строку, визначеного пп. 266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України та отримане ним 07.04.2020.

Із долученої до матеріалів справи у якості доказів вручення податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016, копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення убачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було направлене 03.04.2020 за трек-номером 293 ГУ ДФС у Київській адресату ОСОБА_1 за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі реєстрації позивача, що не заперечується останнім.

При цьому за змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 293, на ньому проставлено відмітку про отримання позивачем останнього 07.04.2020 із зазначенням «опущено в ящик».

З даного приводу варто зазначити, що Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, в тому числі передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

Так, у пункті 99 Правил надання послуг поштового зв`язку зазначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Оформлення цих поштових операцій визначено пунктами 105-106 зазначених Правил.

Відповідно до пункту 105 Правил надання послуг поштового зв`язку, одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок вручення реєстрованих поштових відправлень.

Згідно з пунктом 106 Правил, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

З наведених норм можна дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 293 підпис позивача або уповноваженої особи на отримання поштового відправлення відсутній.

Відтак, виходячи з вказаних правових приписів, які обумовлюють особисте отримання адресатами поштових відправлень та проставлення останніми позначок та підпису про їх отримання, викладені обставини свідчать про непідтвердження факту вручення позивачу вказаного поштового відправлення саме 07.04.2020 та, як наслідок, обізнаності останнього про оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016.

Суд зазначає, що відмітка поштової служби «опущено в ящик» не дає обґрунтованих підстав для встановлення факту належного вручення поштового відправлення, як і не визначає, чи адресат відмовився від отримання поштового відправлення, чи адресат відсутній, чи особа, якій адресовано поштове відправлення, не виявлена за місцем проживання.

Таким чином, доводи відповідача про вручення податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016 позивачу 07.04.2020, тобто із дотриманням строку, визначеного пп. 266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні.

В той же час суд зазначає, що наслідки несвоєчасного направлення (вручення) податкового повідомлення-рішення визначені пунктом 266.10.2 ПК України, відповідно до якого у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Тобто, несвоєчасне направлення (вручення) податкового повідомлення-рішення не свідчить про його протиправність та не може бути підставою для його скасування, таке порушення є лише підставою для звільнення від відповідальності у зв`язку з несвоєчасною сплатою податку.

Тому не можна ототожнювати несвоєчасне направлення (вручення) податкового повідомлення-рішення, що мало місце в даному спірному випадку, та ненадіслання (невручення) податкового повідомлення-рішення, наслідком чого згідно з пунктом 266.10.2 ПК України є звільнення від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що несвоєчасне вручення податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016 позивачу не звільняє платника податку від обов`язку сплати податку.

Крім того, пунктом 266.10.3 ст. 266 ПК України прямо передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу, тобто 1095 днів з дня, коли такий обов`язок у податкового органу виник.

Положення п.102.1 ст.102 ПК України передбачають, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, з урахуванням викладеного, суд зауважує, що пропуск податковим органом встановленого підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України строку надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), не є тим порушенням, яке спростовує правомірність нарахування грошового зобов`язання податковим органом та не може сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо протиправності податкового повідомлення-рішення і, як наслідок, для його скасування. Строк надсилання податкового повідомлення-рішення, встановлений підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, не є строком, що зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що несвоєчасність вручення податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016 не впливає на обов`язок позивача сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, і не є підставою для визнання такого рішення протиправним, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 13.02.2018 у справі № 820/1975/17.

Твердження позивача про порушення відповідачем процедури нарахування сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, з огляду на те, що суми податку обчислювалися податковим органом - Головним управлінням ДПС у Київській області, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-А, а не контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обумовлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

З наведеної правової норми убачається, що нарахування суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості віднесе до компетенції контролюючого органу за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Як було установлено судом та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 з 15.12.2010 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Київській області.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 №537 утворено юридичну особу публічного права - Головне управління ДПС у Київській області, реорганізувавши Головне управління ДФС у Київській області шляхом його приєднання до Державної податкової служби.

Згідно з наказом Головного управління ДПС у Київській області від 29.08.2019 №6 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Київській області» розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Київській області функцій і повноважень Головного управління ДФС у Київській області, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Згідно з Положенням про Головне управління ДПС у Київській області, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 (далі - Положення), Головне управління ДПС у Київській області забезпечує реалізацію повноважень Державної податкової служби на території Київської області.

Відповідно до пункту 4 Положення № 643, ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань: здійснює адміністрування податків і зборів, платежів, єдиного внеску, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (платників єдиного внеску); здійснює інші повноваження, визначені законом.

Отже, оскільки функції з адміністрування податків на території Київської області є функціями Головного управління ДПС у Київській області, обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_1 , податковою адресою якого є АДРЕСА_1 , належить до компетенції відповідача як контролюючого органу за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) позивача.

Відтак, станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, Головне управління ДПС у Київській області було наділене відповідними повноваженнями щодо обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки позивачу. Тому, відповідні доводи позивача відхиляються судом.

На підставі викладеного, оскільки під час судового розгляду справи не встановлено підстав, які б свідчили про протиправність нарахування ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період - 2019 рік у розмірі 58 705,76 грн., суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 17.03.2020 №0-1016.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

На виконання цих вимог відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

В той же час позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.01.2023.

Суддя Кушнова А.О.