Справа № 759/7429/22
Суддя: Бабич Н. Д.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7429/22

пр. № 2-а/759/13/23

23 січня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Бабич Н.Д.

при секретарі Стеблецькому В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лисенко В.О.,

представника третьої особи Коваленка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м.Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві, Старшого інспектора АП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції Осадчук О.М., третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 р. до суду надійшов вказаний позов. Позивач, звертаючись до суду з адміністративним позовом, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ № 009481 від 30.06.2022 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 178 КУпАП та накладення на нього стягнення. Крім цього, просив визнати протиправними дії посадових осіб Військової служби правопорядку у Збройних силах України при складання протоколів від 10.06.2022 р. серії КИ № 24 та серії Ки № 489, мотивуючи тим, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним порушення передбаченого ст. 178 КУпАП а також неправомірність дій при складання вказаних протоколів.

Ухвалою суду від 07.07.2022 р. вказаний позов залишено без руху.

11.07.2022 р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та докази сплати судового збору.

Ухвалою суду від 13.07.2022 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.10.2022 р. від представника Головного управління національної поліції у м. Києві надійшов відзив, в якому, серед іншого, останній просить про розгляд справи за правилами позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, в якому відповідач зазначив, що під час винесення постанови поліцейських діяв в межах наданих повноважень та в порядку закону, оскільки ОСОБА_1 , під час інценденту перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому відносно нього було складено і осплрювані протоколи.

Ухвалою суду від 17.10.2022 р. здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.12.2022 р. закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду.

Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в якому останній просив в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що як і працівники поліції, так і працівники військової служби правопорядку діяли згідно норм чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові.

В судовому засіданні представник відповідача проти вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні представник третьої особи проти позову заперечував з підстав викладених у поясненнях на позов.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, заслухавши свідків, розглянувши справу та дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 було винесено протокол № КИ № 24 за яким зафіксовано, що 10.06.2022 р. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці в м. Києві, по вул. Ак.Лєбєдєва ЖК "Казка" у п`яному вигляді (а.с. 7)

Відповідно до вказаного протоколу інспектором АП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Осадчук ОҐ.М., було винесено постанову серії ГАБІ № 009481 від 30.06.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 178 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді попередження.

З вищезазначеної постанови вбачається, що 10.06.2022 року ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ак.Лєбєдєва ЖК "Казка" перебував у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (а.с. 8). Також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння при свідках.

З матеріалів справи вбачається, що стосовно ОСОБА_1 було винесено протокол спро адміністративне затримання серії Ки № 489, яким зафіксовано, що 10.06.2022 р. о 22:50 год. у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченного ч. 1 ст. 178 КУпАП, відносно ОСОБА_1 було застосовано браслет металевий о 21:45, знято о 23:11 год. (а.с. 9). Також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: 1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; 2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; 3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4) субєктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді. Визначення поняття громадське місце дається у коментарі до ст. 173. Об`єктивна сторона діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення. Що стосується розпивання у громадських місцях одеколонів, лосьйонів, політури та інших одурманюючих рідин на спиртовій основі, то такі дії також слід розцінювати як адміністративний проступок. Досягнення стану алкогольного сп`яніння є не обов`язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому (наприклад, розливання спиртного напою в стакани). Іншим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Окрім того, сам лише факт перебування особи у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння не містить складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В оскаржувальній постанові жодним чином не зазначено в чому полягає об`єктивна сторона інкриміновано правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП ОСОБА_1 . Лише вказано перебував в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, що не може свідчити про наявність всіх складових адміністративного правопорушення, зокрема відсутня об`єктивна сторна.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що 10.06.2023р. ОСОБА_1 в кайданках був доставлений в ВСП ЗСУ за адресою: АДРЕСА_1 , де відносно нього було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП. Під час складання протоколу не велося жодних відеозаписів камерою. Свідки підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці, в медичний заклад для проходження огляду йому ніхто не пропонував.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, приходжу до висновку про невідповідність складених матеріалів вимогам чинного законодавства та нормам, встановленим КУпАП, та як наслідок, відсутність достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст.178 КУпАП.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на доведеність виявленого порушення з боку ОСОБА_1 в частині того, що останній перебував у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, як визначено у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 в справі №463/1352/16, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим.

За нормами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, однак такі докази в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що ним не доведено факт скоєнння правопорушення позивачем, а тому не спростовують пояснення позивача.

Згідно п.3 ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Частиною 2 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено у п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в т.ч., в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що при складанні постанови від 30.06.2023р. ОСОБА_1 присутнім не був, його інспектор Осадчук О.М. не викликала, постанову відповідно не було йому вручено.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги відсутність достатніх доказів на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, суд дійшов висновку про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог визнати протиправними дії посадових осіб Військової служби правопорядку у Збройних силах України при складання протоколів від 10.06.2022 р. серії КИ № 24 та серії Ки № 489, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржуються дії щодо складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії КИ № 24 та серії КИ № 489 від 10.06.2022 р.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання незаконними дій щодо складання цього протоколу, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17 (2-а/199/252/17) від 10.07.2020 у справі №420/647/19.

Верховний суд України в постанові від 10 липня 2020 року в справі № 420/647/19 зазначив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 березня 2019 року у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Аналогічних правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.05.2018 року №760/9462/16-а.

Таким чином, дії посадових осіб із складання протоколу про адміністративне правопорушення не породжують правових наслідків для позивача, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для нього та не порушують права особи. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважені всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 72, 77, 211, 241-246, 250 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві, Старшого інспектора АП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції Осадчук О.М., третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 009481 від 30.06.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 178 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді попередження визнати протиправною та скасувати.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, - закрити.

В задоволенні іншої частини, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м. Києві () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2023 року.

Суддя Н.Д. Бабич