Справа № 520/9754/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

25 січня 2023 року Справа № 520/9754/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача Державної податкової служби України про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними неприйняття та визнання прийнятим, визнання протиправною та скасування консультації,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просить суд:

- визнати протиправним неприйняття Державною податковою службою України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунку коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.;

- визнати складений Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ розрахунок коригування №1 від 06.09.2021 р. до податкової накладної №6 від 03.07.2017 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.07.2017 р. за №, прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли його було надіслано для реєстрації, а саме: 06.09.2021 р.;

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., надану Державною податковою службою України Товариству з обмеженою відповідальністю ЗОРЯ.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за вищевказаним адміністративним позовом, розгляд адміністративної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Через канцелярію суду від представника відповідача Державної податкової служби України надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій останній просить суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог до ДПС України щодо визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 07.12.2021 №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06.

В обґрунтування поданої до суду заяви вказано, що незгода позивача зі змістом податкової консультації не може бути підставою для її скасування, оскільки сама по собі консультація ніяким чином не порушує права позивача, оскільки не є юридично значимою для позивача, оскільки не має впливу на суб`єктні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак не порушує безпосередньо права та інтереси позивача. Крім того, повноваження ДПС України щодо надання податкових консультацій платникам податків за своєю правовою природою є дискреційними повноваженнями та визначаються виключно компетенцією органу.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши подану до суду заяву та наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пунктів 1 та 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка правильності його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності цих суб`єктів владних повноважень відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З огляду на викладене Державна податкова служба України під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а тому спори, які випливають із функціональної діяльності цього органа, належать до юрисдикції адміністративних судів.

В той же час суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З врахуванням вищевикладених норм слід дійти висновку, що до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.

Системний аналіз вищезазначених положень законодавства дозволяє дійти висновку, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.

Таким чином, не можуть бути задоволені будь-які вимоги позивача з оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які не породжують для нього виникнення, зміну чи припинення жодних прав чи обов`язків, навіть і в тому випадку якщо суд доходить висновку щодо певних порушень при здійсненні посадовою особою функціональних обов`язків при вчиненні таких дій.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем шляхом звернення до суду з даним позовом, зокрема, оскаржується індивідуальна податкова консультація №4572/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 07.12.2021 р., надана Державною податковою службою України.

Водночас, в обґрунтування позову позивачем вказано про те, що зазначена індивідуальна податкова консультація є протиправною, а доводи відповідача в цілому є помилковими та такими, що не відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

При цьому платнику податків надано право оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, й визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 805/112/16-а, від 13 серпня 2021 року у справі №816/1510/16, що підлягає врахуванню судом відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Суд зазначає, що посилання представника відповідача у наданих до суду поясненнях на відмінну від вказаної судової практики Верховного Суду позицію не можуть бути враховані судом з огляду на обставини того, що відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2019 року № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження по даній справі, з огляду на те, що оскаржувана позивачем індивідуальна податкова консультація є актом суб`єкта владних повноважень, а отже може бути оскаржена до адміністративного суду в порядку, визначеному КАС України.

Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність клопотання представника відповідача, у зв`язку з чим останнє не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника Державної податкової служби України про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Мельников Р.В.