Справа № 620/16625/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Кучми А.Ю., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТТ-Нафта» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року (повний текст виготовлено 08 серпня 2022 року) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТТ-Нафта» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач, Приватне підприємство «ТТ-Нафта», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.05.2021 №2249/25010700 (форма «Р»), від 24.05.2021 №2250/25010700 (форма «Р»), від 25.05.2021 № 2251/25010700 (форма «ПС»), від 25.05.2021 № 2253/25010700 (форма «ПС»), від 25.10.2021 №6537/25010700 (форма «ПС»).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підприємство не займається фізичним прибанням та відпуском пального з киористанням стаціонарного акцизного складу, а реалізує емітовані вкладниками ПММ документи, які являються технічним заособом обліку операцій відпуску товарів і надають їм право на отримання від таких власників відповідних ПММ у відповідній кількості.

Позивач вказує, що оскільки жодинх претензій від контрагентів-покупців на адресу підприємства не надходило, то можна зробити висновок, що пальне фактично було ними отримано, теж саме стосується і якості зазначеного пального, яке враховуючи відсутність скарг від покупців було належної якості.

Також апелянт вказує, що ним 31.03.2020 була подана довідка про встановлення витратоміра та лічильника, а також вказує, що в період з 08.05.2020 року позивач припинив користування резервуаром та відповідно рівноміром та витратоміром, тому довідки подавались підприємством щодня протягом строку користування встановленим на акцизному складі резервуаром обладнаним рівноміром-лічильником та витратоміром-лічильником.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ТТ-Нафта» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТТ-Нафта» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 січня 2023 року.

22 грудня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Чернігівській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

У відкрите судове засідання 25 січня 2023 року сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Повідомлення позивача про розгляд справи в суді апеляційної інстанції підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією про отримання позивачем поштового відправлення (повістки-повідомлення) 19 грудня 2022 року (т. 8 а.с. 112).

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПП «ТТ-Нафта» зареєстроване як юридична особа 15.03.2010 та є платником податку на додану вартість - податковий номер 37021932, здійснює такі види економічної діяльності: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 47.30 роздрібна торгівля пальним.

На підставі направлень від 19.02.2021 №400, 401, 402, 403, 404, 405, 406 та від 02.03.2021 №566 та згідно плану - графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «ТТ-Нафта» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період, з 01.04.2018 по 30.09.2020, валютного законодавства за період, з 01.04.2018 по 30.09.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період, з 01.04.2018 по 30.09.2020.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 12.04.2021 №1668/07/37021932 (т.1 а.с.23-79).

Документальною перевіркою ПП «ТТ-Нафта» встановлено порушення: 1) пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5, 15 П(С)БО 15 «Дохід», пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», статті 5, 6, 7 П(С)БО «Витрати» пункту 5 П(С)БО 9 «Запаси», внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 15313143 грн в тому числі за: І півріччя 2018 року на суму 139256 грн, за 3 квартали 2018 року на суму 650471 грн, за 2018 рік на суму 1219838 грн, за І квартал 2019 року на суму 11490105 грн, за перше півріччя 2019 року на суму 11901262 грн, за 3 квартали 2019 року на суму 12017417 грн, за 2019 рік на суму 13432578 грн, за 3 квартали 2020 року на суму 660727 грн; 2) пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на додану вартість у сумі 14040531 грн, в тому числі: - завищено на суму 3375803 грн, в тому числі за серпень 2019 року на суму 886815 грн, за вересень 2019 року на суму 329714 грн, за жовтень 2019 року на суму 342951 грн, за лютий 2020 на суму 40626 грн, за квітень 2020 року на суму 1775697 грн; - занижено на суму 17416334 грн, в тому числі за червень 2018 на суму 154729 грн, липень 2018 року на суму 124506 грн, серпень 2018 року на суму 236277 грн, вересень 2018 року на суму 207234 грн, жовтень 2018 року на суму 222454 грн, листопад 2018 року на суму 110237 грн, грудень 2018 року на суму 299938 грн, січень 2019 на суму 113532 грн, лютий 2019 на суму 99141 грн, березень 2019 року на суму 10488601 грн, квітень 2019 року на суму 169712 грн, травень 2019 року на суму 1361556 грн, червень 2019 року на суму 3528919 грн, липень 2019 року на суму 103440 грн, листопад 2019 року на суму 64207 грн, грудень 2019 року на суму 82689 грн, січень 2020 року на суму 49162 грн; 3) пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України; 4) пунктів 6, 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а також пункт 9 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»; 5) підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України; 6) розділ ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку».

До ГУ ДПС у Чернігівській області позивачем подавались заперечення на акт від 12.04.2021 №1668/07/37021932 про результати документальної планової виїзної перевірки.

За результатами розгляду заперечень висновки акту перевірки від 12.04.2021 №1668/07/37021932 були частково визнані такими що потребують додаткового дослідження, для чого була призначена позапланова перевірка стосовно сум кредиторської заборгованості ПП «ТТ-Нафта» перед ТОВ «СПК» та ФОП ОСОБА_1 , а в іншій частині висновки залишені без змін.

За результатами перевірки, які викладені в акті від 12.04.2021 №1668/07/37021932, з урахуванням розгляду заперечень ПП «ТТ-Нафта» , ГУ ДПС у Чернігівській області прийняті податкові повідомлення-рішення (форма «Р») №2250/25010700 від 24.05.2021, (форма «Р») №2249/25010700 від 24.05.2021, (форма «ПС») №2252/25010700 від 24.05.2021, (форма «ПС») №2253/25010700 від 24.05.2021, (форма «ПС») №2251/25010700 від 24.05.2021 (т.1 а.с. 18-21)

В свою чергу позивачем до Державної податкової служби України подано скаргу на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 24.05.2021 №2249/25010700, №2251/25010700, №2252/25010700, №2253/25010700.

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення №23333/699-00-06-01-01-06 від 13.10.2021, яким скаргу ПП «ТТ-Нафта» задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення №2252/25010700 від 24.05.2021, в частині нарахування штрафної санкції в розмірі 91000,00 грн. (т.1 а.с. 80-90).

На підставі рішення №23333/699-00-06-01-01-06 від 13.10.2021 ГУ ДПС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») №6537/25010700 від 25.10.2021 (т.1 а.с.22).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання паливно-мастильних матеріалів і складено первинні документи всупереч норм чинного законодавства

Суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять перелік АЗС, які відпускають паливо, також договір не містить і строк дії талонів, після закінчення якого їх може бути обмінено на грошові кошти або інші талони. За таких обставин суд вважає, що по операціях з придбання ПММ вбачається лише формальне оформлення документів позивачем, відсутності реальності здійснення даних операцій, оскільки відсутні резервуари для зберігання ПММ.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

За визначенням підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (підпункт 83.1.1); податкова інформація (підпункт 83.1.2); експертні висновки (підпункт 83.1.3); судові рішення (підпункт 83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (підпункт 83.1.6).

Об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (пункт 185.1 статті 185 ПК України).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушеннями вимог чи не підтверджені митними деклараціями.

За приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку (пункт 230.1 статті 230 ПК України)

Відповідно до підпункту 230.1.2. пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

У відповідності до підпункту 230.1.3. пункту 230.1 статті 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Як вбачається з матерілаів справи, за результатами перевірки ПП «ТТ-Нафта» складено акт перевірки від 12.04.2021 №1668/07/37021932 (т.1 а.с.23-79), яким встановлено порушення: 1) пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5, 15 П(С)БО 15 «Дохід», пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», статті 5, 6, 7 П(С)БО «Витрати» пункту 5 П(С)БО 9 «Запаси», внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 15313143 грн в тому числі за: І півріччя 2018 року на суму 139256 грн, за 3 квартали 2018 року на суму 650471 грн, за 2018 рік на суму 1219838 грн, за І квартал 2019 року на суму 11490105 грн, за перше півріччя 2019 року на суму 11901262 грн, за 3 квартали 2019 року на суму 12017417 грн, за 2019 рік на суму 13432578 грн, за 3 квартали 2020 року на суму 660727 грн;

2) пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на додану вартість у сумі 14040531 грн, в тому числі: - завищено на суму 3375803 грн, в тому числі за серпень 2019 року на суму 886815 грн, за вересень 2019 року на суму 329714 грн, за жовтень 2019 року на суму 342951 грн, за лютий 2020 на суму 40626 грн, за квітень 2020 року на суму 1775697 грн; - занижено на суму 17416334 грн, в тому числі за червень 2018 на суму 154729 грн, липень 2018 року на суму 124506 грн, серпень 2018 року на суму 236277 грн, вересень 2018 року на суму 207234 грн, жовтень 2018 року на суму 222454 грн, листопад 2018 року на суму 110237 грн, грудень 2018 року на суму 299938 грн, січень 2019 на суму 113532 грн, лютий 2019 на суму 99141 грн, березень 2019 року на суму 10488601 грн, квітень 2019 року на суму 169712 грн, травень 2019 року на суму 1361556 грн, червень 2019 року на суму 3528919 грн, липень 2019 року на суму 103440 грн, листопад 2019 року на суму 64207 грн, грудень 2019 року на суму 82689 грн, січень 2020 року на суму 49162 грн;

3) пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України;

4) пунктів 6, 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а також пункт 9 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»; 5) підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України; 6) розділ ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку».

Одніє з підстав встановлення вищевказаних порушень стали висновки за наслідком аналізу документального оформлення операцій з придбання палива А-92 у контрагентів ПП «ТБД ОПТ» та ПП «КТ Сервіс», оскільки перевіркою ПП «ТТ - Нафта» встановлено документальне оформлення придбання бензину А-92 у-т (УКТ ЗЕД ) у зазначених постачальників.

Так, ПП «КТ СЕРВІС» зареєстроване 29.10.18, з 29.12.2020р.прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру); з 28.02.2021р. триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДПС).

Згідно з даними ЄРПН податковим органом встановлено, що в період з 01.04.2018 по 30.09.2020 ПП "КТ СЕРВІС" здійснило придбання по коду УКТЗЕД (суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція ТУ У 23.2-3151494, деетанпропанбутанізований к-т, абсорбент газоконденсатний ТУ У 23919929.011-2000) в обсягах, зазначених на сторінці 18 акту перевірки.

Реалізовано по коду УКТЗЕД (Бензин А-92 у-т, Деетанпропан-бутанізований к-т, Дизпаливо а-т, Абсорбент газоконденсатний ТУ У2391992 9. 011-2000, Конденсат газовий стабільний ТУ У 3.002-99, Паливо (а-т)) в обсягах, зазначених на сторінці 18 акту перевірки.

Відтак контролюючий орган дійшов висновків, що ПП "КТ СЕРВІС" документально оформлювало операції з реалізації бензину А-92 у-т по коду УКТЗЕД , оскільки за даними ЄРПН придбання бензину А-92 у-т не відбувалося. Так, в період з 18.11.2018 по 31.12.2018 на адресу ПП «ТТ-НАФТА» було документально оформлено реалізацію бензину А-92 у-т в кількості 83 896,4 л., а в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на адресу ПП «ТТ-НАФТА» було документально оформлено реалізацію бензину А-92 у-т в кількості 515 503,8 л. Всього в кількості 599 400,2 л.

Аналогічні обставини були встановлені перевіркою щодо операцій з контрагентом ПП «ТБД ОТП».

Так, ПП "ТБД ОПТ" зареєстроване 27.04.18, 29.08.2019р. судовим рішенням останнє визнано банкрутом; 30.08.2019р. припинено, але не знято з обліку.

За даними ЄРПН встановлено, що в період з 01.04.2018 по 30.09.2020 ПП "ТБД ОПТ" здійснив придбання по коду УКТЗЕД (суміш вуглеводнів, Бензинолігроїнова фракція ТУ У 23.2-3151494, абсорбент газоконденсатний ТУ У 23919929.011-200, конденсат газовий стабільний, деетанпропанбутанізований А-92) в обсягах, які зазначені на сторінці 21 акту перевірки.

Реалізація по коду УКТЗЕД в період з 01.04.18р. по 30.09.2020р. (абсорбент газоконденсатний ТУ У 23919929.011-2000, бензин А-92 у-т, деетанпропан-бутанізований к-т, дизпаливо а-т) в обсягах, які зазначені на сторінці 21 акту перевірки.

Відтак контролюючий орган дійшов висновків, що ПП "ТБД ОПТ" документально оформлено операції з реалізації бензину А-92 у-т по коду УКТЗЕД , оскільки за даними ЄРПН придбання бензину А-92 у-т не відбувалося. Так, в період з 01.04.2018 по 31.12.2018 на адресу ПП «ТТ-НАФТА» було документально оформлено реалізацію бензину А-92 у-т в кількості 303 935,9 л.

Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, основним постачальником для контрагентів позивача ПП «КТ СЕРВІС» та ПП «ТБД ОТП» є ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФОНТЕКС-АГРО».

Згідно ж інформації АІС «Податковий блок» директором, засновником та головним бухгалтером в одній особі ПП «Торговий дім «ФОНТЕКС-АГРО» є ОСОБА_2 , який в свою чергу, є засновником та директором ПП «ТТ-НАФТА».

Пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням критеріїв, визначених підпунктом. 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПК України, зокрема, одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 8-10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927 , кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що позивачем по паливу моторному А-92 (Е-40) для перевірки надано лише три сертифіката відповідності та три паспорту якості, які описані на сторінках 22-23 акту перевірки, жодних інших документів в підтвердження якісних характеристик палива на кожну партію, що придбавалось в періоді, який перевірявся, ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не було надано.

При цьому, в позовній заяві та в апеляційній скарзі ПП «ТТ-Нафта» в обгрунтування вищевикладеного вказує, що «Оскільки жодних претензій від контрагентів-покупців на адресу підприємства не надходило, то можна зробити висновок, що пальне фактично було ними отримано. Теж саме стосується і якості пального, яке враховуючи відсутність скарг від покупців було належної якості».

Таким чином, виправдовуючи відсутність необхідних документів, позивач посилається лише на відсутність скарг від покупців на якість палива, що не може бути належним доказом у справі.

Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни, зокрема, до Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються електронних сигаретах, та пального», яким з 01.07.2019 запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

На виконання даних вимог ПП «ТТ-НАФТА» було зареєстровано акцизний склад та присвоєно уніфікований номер акцизного складу 1006615.

Перевіркою встановлено, що за ПП «ТТ-Нафта» обліковується один резервуар. Тип (назва) резервуару - РВС2000, уніфікований номер - 41, проте, за даними Системи електронного АРП в період, з 01.07.2019 відображено відвантаження не одного виду палива, а декількох (дизельне паливо, газ скраплений, бензин А- 92, бензин А-95).

З метою перевірки реальності господарських операцій, ГУ ДПС у Чернігівській області на адресу ПП «ТТ-НАФТА» спрямовано запит від 02.04.2021р. № б/н щодо надання інформації про перелік ємностей (їх місткість, місцезнаходження) для зберігання палива, які протягом періоду з 01.04.2018 по 30.09.2020 використовувались ПП «ТТ-Нафта» в господарській діяльності (з наданням копій відповідних документів щодо права власності, оренди, тощо).

Підприємство листом від 05.04.2021р. №10 (вх. від 06.04.2021р.) повідомило наступне: «ПП «ТТ-Нафта» у своїй господарській діяльності, протягом зазначеного в запиті періоду використовувало 6 орендованих у ТОВ «СПК», ємностей, а саме: дві «РГС-800» ємністю 800м3 ,три «РГС-400» ємністю 400м3 та одна ємність «РГС-2000» ємністю 2000м3. Усі ємності розташовані за адресою вул.Івана Мазепи, 59, м. Чернігів».

Однак, згідно проведеного в ході перевірки обстеження території за адресою вул. Івана Мазепи, 59, м.Чернігів, що підтверджено Актом обстеження від 19.03.2021 за № 119/07/37021932 не встановлено використання в господарській діяльності ПП «ТТ-Нафта» зазначених ємностей.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що починаючи з травня 2020 року Підприємство від фактичного/фізичного отримання, зберігання та відпуску ПММ з використанням ємностей, в тому числі орендованих, про що неодноразово повідомляло відповідача.

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, предметом укладених із контрагентами договорів є поставка специфічного товару нафтопродуктів, єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком яких встановлено Інструкцією №281/171/578/155.

Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 року за № 805/15496.

Згідно даної Інструкції, талони на пальне - це спеціальні талони, що підтверджують право їх власників на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки.

Талони (скретч-картка) є додатковою допоміжною ланкою від моменту купівлі ПММ до моменту їх фактичного отримання - заправки в баки транспортного засобу. Тобто продавець отримує аванс за певну кількість ПММ обумовлених виду та марки й видає покупцеві талони, що підтверджують право отримати вже оплачене пальне.

Для придбання талонів на ПММ з продавцем нафтопродуктів укладається договір, в якому обов`язково зазначаються марка та вид ПММ, його вартість, спосіб отримання (у цій ситуації це талони), перелік АЗС, які відпускають паливо, момент переходу права власності. Крім цього у договорі закріплюється і строк дії талонів, після закінчення якого їх може бути обмінено на грошові кошти або інші талони.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять перелік АЗС, які відпускають паливо, також договір не містить і строк дії талонів, після закінчення якого їх може бути обмінено на грошові кошти або інші талони.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що по операціях з придбання ПММ вбачається лише формальне оформлення документів позивачем, відсутності реальності здійснення даних операцій, оскільки відсутні резервуари для зберігання ПММ.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з наданими позивачем поясненнями, ПП «ТТ-Нафта» з травня 2020 року не продає пальне фізично, а реалізує лише талони на пальне. Податковий орган звернувся до позивача із запитом щодо резервуарів для ПММ у період з 01.01.2018 року по травень 2020 року (коли, як вказує позивач, він перейшов до реалізації талонів на пальне), оскільки у вказаний період позивач закуповував у контрагентів різні види пального, позивач зазначив, що користується 6 орендованими у ТОВ «СПК» ємностями.

Однак, коли в подальшому з метою перевірки відповідач звернувся до позивача із уточнюючим запитом від 11.03.2021 року, в якому з метою перевірки дотримання Інструкції №281/171/578/155 запитував у позивача перелік документів згідно з чинним законодавством, зокрема, перелік ЗВТ,журнали реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів у резервуарах, розпорядження про інветаризацію тощо (повний перелік запитуваних документів викладено на ст. 10 акту перевірки), підприємство листом від 17.03.2021 року знову лише повідомило про те, що ПП «ТТ-Нафта» не займається реалізацією/відпуском пального, не має та не використовує у своїй діяльності паливних складів, місць зберігання паливних складів тощо, відтак відсутні як залишки, так і обороти палива, тому запитувані документи (акти, журнали, книги) не ведуться.

В той же час, суд звертає увагу, що позивач сам зазначив, що підприємство припинило реалізацію ПММ «фізично» лише у травні 2020 року і перейшло до продажу талонів.

В той же час, позивачем не надано жодних запитуваних документів на підтвердження господарської діяльності з початку 2018 року та до травня 2020 року, кои позивач ще придбавав та реалізовував ПММ беззпосередньо, а не у формі талонів.

Колегія суддів зазначає, що в контескті викладених вище обставин, апеляційна скарга містить інформацію, відображену в акті перевірки, і при цьому, доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи позову, яким суд першої інстанції надав оцінку та вірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, жодних спростувань висновків суду першої інстанції та належних доказів матеріали апеляційної скарги не містять.

Щодо несвоєчасної реєстрації витратоміра-лічильника та рівнеміра-лічильника в єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, колегія суддів вказує наступне.

Обгрунтуваючи апеляційну скаргу, позивач зазначив, що «Одразу після того як на використовуваному Підприємством резервуарі РВС 2000 (серійний номер РВС 2000-41), що розташований на акцизному складі (уніфікований номер 1006615), до закінчення встановленого антикризовим Законом №540-ІХ тестового періоду, були завершені роботи по наладці та калібруванню встановлених витратоміра лічильника Promass 80 А (серійний номер 440С6А02000) та рівнеміра-лічильиика «Уравномір-аналізатор Аналік-М» (серійний номер АЛАО.407631.012 ФО), підприємством, а саме 31.03.2020 року, була подана відповідна Довідка про встановлення зазначених витратоміра та лічильника (реєстраційний помер довідки )».

Згідно п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Також, п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ визначено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього ПКУ акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі ЄДР);

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до підрозділу 5 розділу XX ПКУ розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в ЄДР у такі строки:

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

нформація щодо розташованих на акцизному складі пального стаціонарних резервуарів та установлених на них витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників міститься у ЄДР у вигляді Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри та Довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, форми яких затверджені наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 № 944.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891 (далі - Порядок № 891).

Пунктом 2 Порядку № 891 визначено, що:

1) витратомір-лічильник - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах;

2) рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.

Відповідальність за вказане порушення встановлена п. 1281.1 ст. 1281 ПКУ: необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу.

Так, ПП «ТТ-Нафта» станом на 01.10.2019 року не подано Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 944 від 27.11.2018 року «Про затвердження формату даних, структури та форм електронних документів для наповнення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі», та не внесено до Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, витратоміри-лічильники в кількості 1 одиниця та рівнеміри-лічильники в кількості 1 одиниця, що розташовані на акцизному складі за адресою: м. Чернігів, вул. Мазепи, буд. 59 (уніфікований номер 1006615), чим порушено вимоги п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ.

Щодо неподання Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року, позивач вказує, починаючи з 01.04.2020 року, у відповідності до вимог діючого законодавства, Підприємство щодня подавало до контролюючого органу довідки «Про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального». Зазначені звіти подавались щодня, аж до моменту припинення користуванням зазначеним, вище резервуаром та відповідно рівноміром-лічильником та витратоміром, про що 08.05.2020 року Підприємством було повідомлено ДПС України шляхом направлення відповідної Довідки (реєстраційний номер довідки ).

Відтак останню довідку «Про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального» Підприємством було подано 08.05.2020 року.

Також підприємством було подано та зареєстровано звіт з інформацією про період в який акцизний склад не працював, а саме з 08.05.2020 р. по 03.04.2021 р., тому у Підприємства не виникав обов`язок подання щоденних-довідок «Про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального».

Згідно п.п.230.1.3 п. 230.1 ст.230 ПКУ розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° C.

Тобто у відповідності до вимог ПК України, на кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про:

обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі;

добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі;

добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Тобто, дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального, які підлягають передачі до органів ДПС формуються на підставі даних рівнемірів-лічильників, встановлених на резервуарах, розташованих на акцизному складі та витратомірів-лічильників, якими повинні бути обладнані акцизні склади.

Відповідно до 1281.1 ст.1281 ПКУ незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Відповідно до пункту 25, підрозділу 5, розділу XX, перехідних положень ПКУ, норми пункту 1281.1 ст.1281 ПКУ застосовуються з 1 січня 2020 року (крім штрафних санкцій за неподання електронних документів з акцизних складів, на яких розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, та з акцизних складів, розпорядники яких до 1 липня 2019 року не підпадали під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Як було встановлено перевіркою, ПП «ТТ-Нафта» за період з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року та з 08.05.2020 року по 30.09.2020 року за 237 календарних дні включно не подано Довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за адресою: м.Чернігів, вул. Мазепи, буд. 59 (уніфікований номер 1006615), яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 944 від 27.11.2018 року «Про затвердження формату даних, структури та форм електронних документів для наповнення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі», чим порушено вимоги п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПКУ.

Як свідчать матеріали перевірки, акцизний склад ПП «ТТ-Нафта», розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Мазепи, буд. 59 (уніфікований номер 1006615), згідно з «Довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри» обладнано рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками 01.04.2020. Тобто, штраф за неподання даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального, які підлягають передачі до органів ДПС ПП «ТТ-Нафта» по акцизному складу № 1006615 застосовується, починаючи з 01.04.2020.

При цьому, суд першої інстанції вірно відхилив посилання позивача на той факт, що склад з 08.05.2020 не працював, оскільки довідка про те, що акцизний склад не працює подана позивачем лише 03.04.2021, тобто в період проведення перевірки.

Щодо податкового повідомлення- рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 24.05.2021 №2251/25010700.

Щодо податкового повідомлення- рішення ГУДПС у Чернігівській області від 24.05.2021 №2251/25010700, то колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить жодних доводів стосовно неправомірності останнього, відтак в силу вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

При цьому, Чернігівський окружний адміністративний суд вказував, що в судовому засіданні позивач відмовився від позову в частині оскарження податкового повідомлення- рішення ГУДПС у Чернігівській області від 24.05.2021 №2251/25010700, однак письмової заяви про відмову від позову в цій частині не подавав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства «ТТ-Нафта» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТТ-Нафта» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 25 січня 2023 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді А.Ю. Кучма,

Л.Т. Черпіцька