Справа № 320/11911/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Справа № 320/11911/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод Рокитне» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Цукровий завод Рокитне»

до Рокитнянського районного відділу

Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі

Київської області Центрального міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ),

приватного виконавця виконавчого округу Київської області

Голяченка Івана Павловича,

про визнання незаконною та скасування постанови та

визнання постанови такою, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод Рокитне» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач-1), приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича (далі - Відповідач-2) про:

- визнання незаконною та скасування постанови від 30.08.2021, винесеної старшим державним виконавцем Смакотою С.В. про відкриття виконавчого провадження № 66647532 щодо стягнення з Позивача основної винагороди приватного виконавця в розмірі 124 454,27 грн та виконавчого збору в сумі 12 445,42 грн;

- визнання постанови від 15.04.2021 № 65171487 про стягнення з боржника основної винагороди такою, що не підлягає виконанню.

2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року було відкрито провадження в цій справі.

3. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском Позивачем строку звернення до суду з цим позовом за відсутності поважних причин.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що оскаржувані постанови Позивачем були одержані 23.04.2021 і 30.04.2021 він надсилав щодо таких постанов письмові пояснення приватному виконавцю Голяченку І.П., в яких підтвердив факт отримання як постанови від 15.04.2021 ВП № 65171487, так й інших процесуальних документів, прийнятих у межах цього виконавчого провадження.

Водночас суд установив, що позовна заява в цій справі Позивачем була направлена до суду лише 14.09.2021, тобто з пропуском десятиденного строку оскарження, визначеного законодавством.

4. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом було неправильно визначено дату звернення ТОВ «Цукровий завод Рокитне» до суду з цим позовом та зазначаючи, що позовна заява ним подана 20.09.2021. Далі по тексті апеляційної скарги Позивач стверджує, що позов він подав 20.09.2022.

Також Апелянт зазначає, що у справі відсутній оригінал конверту щодо направлення йому оспорюваних постанов і що він не отримував вимогу суду про витребування таких доказів, а тому й не міг їх надати.

Крім того Апелянт вказує, що ним не оскаржується постанова приватного виконавця від 15.04.2021, оскільки він лише просить суд визнати вимогу цієї постанови щодо стягнення з нього основної винагороди такою, що не підлягає виконанню у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

При цьому Апелянт стверджує, що він дізнався про порушення своїх прав внаслідок допущення приватним виконавцем протиправної бездіяльності в частині щодо неприйняття рішення про зменшення суми основної винагороди лише 09.09.2021, а до суду звернувся 20.09.2021, що є першим робочим днем десятиденного строку оскарження.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення його позову без розгляду.

5. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2022 та від 12.12.2022 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи в порядку письмового провадження з 03.08.2021.

6. Відповідачем - приватним виконавцем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та доводи осіб, наведені безпосередньо в судовому засіданні, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» строк оскарження рішень та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби становить 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами третьою, четвертою статті 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Отже, з викладених правових норм вбачається, що перебіг процесуального строку звернення особи до суду з адміністративним позовом в порядку статті 287 КАС України починається з дня отримання позивач , коли особа дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів та становить 10 днів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

10. При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом судового оскарження в цій справі є постанова державного виконавця від 30.08.2021 та постанова приватного виконавця від 15.04.2021, з якими Позивач був ознайомлений 23.04.2021, тобто саме від такої дати слід відраховувати 10-дений строк звернення до суду з цим позовом.

Втім, судова колегія установила, що позов у цій справі ТОВ «Цукровий завод Рокитне» подано 20.09.2021 /т.1 а.с.44/, тобто з пропуском регламентованого законодавством строку на судове оскарження.

12. Доводи Апелянта про те, що судом першої інстанції неправильно визначено дату звернення ТОВ «Цукровий завод Рокитне» до суду з цим позовом, колегія суддів приймає до уваги, але вважає, що помилкове зазначення судом першої інстанції дати звернення Позивача до суду з цим позовом, зокрема 14.09.2021 замість 20.09.2021, не спростовує факту пропуску ним строку на подання такої позовної заяви та не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

У контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги судова колегія звертає увагу на те, що Апелянт у своїй скарзі, зокрема подеколи зазначає датою звернення до суду з цим позовом 20.09.2022, що також не відповідає дійсності та спростовується матеріалами цієї справи /т.1 а.с.44/.

13. Твердження Апелянта про те, що у справі відсутній оригінал конверту щодо направлення йому оспорюваних постанов і що він не отримував вимогу суду про витребування таких доказів, а тому й не міг їх надати, судова колегія відхиляє, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано Апелянтом, ним пропущено строк звернення до суду з позовом у цій справі.

14. Доводи Апелянта проте, що ним не оскаржується постанова приватного виконавця від 15.04.2021, оскільки він лише просить суд визнати вимогу цієї постанови щодо стягнення з нього основної винагороди такою, що не підлягає виконанню у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Так у позовній заяві Товариство, крім іншого просить визнати постанову від 15.04.2021 № 65171487 про стягнення з боржника основної винагороди такою, що не підлягає виконанню, а отже, заявляє позовну вимогу в порядку ст. 287 КАС України, якою передбачено скорочені строки звернення до суду (10 днів).

15. Твердження Апелянта про те, що він дізнався про порушення своїх прав внаслідок допущення приватним виконавцем протиправної бездіяльності в частині щодо неприйняття рішення про зменшення суми основної винагороди лише 09.09.2021, а до суду звернувся 20.09.2021, що є першим робочим днем десятиденного строку оскарження, апеляційний суд вважає необґрунтованими з підстав, наведених вище.

При цьому, колегія суддів відзначає, що бездіяльність приватного виконавця, про яку зазначає Апелянт, не є предметом спору в цій справі, оскільки відповідні позовні вимоги ним не заявлені.

16. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Саме такий правовий підхід закладено у практиці ЄСПЛ, зокрема в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

17. Отже, Позивач безумовно пропустив десятиденний строк, установлений ст. 287 КАС України, та не переконав суд у наявності будь-яких поважних причин для поновлення такого строку.

18. Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску Позивачем строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

19. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20. Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод Рокитне» підлягає залишенню без задоволення, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод Рокитне» - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 24 січня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова