Справа № 380/12426/22
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12426/22 пров. № А/857/15582/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Зінчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Качур Р.П. у м. Львові у порядку письмового провадження у справі №380/12426/22 за адміністративним позовом Державного підприємство "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2022 року позивач - Державне підприємство «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» звернувся до суду з позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо неповернення коштів в сумі 2450001,04 грн на рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та зобов`язати повернути кошти в сумі 2450001,04 грн на рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 роу до участі у справі залучено Головне управління ДПС у Львівській області та Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем допущено бездіяльність, що полягає у неповерненні коштів в сумі 2450001,04 грн на рахунок позивача. Вважає, що ці кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу. Зауважує, що відповідачем було списано кошти з рахунку, з якого здійснюються операції щодо виплати заробітної плати працівникам шахти.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувала вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1192-17У, видана 09.01.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19264957,85 грн.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. 17.08.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58587513 щодо примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1192-17У виданої 09.01.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області та про приєднання виконавчого провадження № 58587513 до зведеного виконавчого провадження № 55184682.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 05.08.2022 сформована платіжна вимога № 55184682/В-8/3, відповідно до якої з Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» стягується борг в розмірі 4559386,00 грн для погашення заборгованості згідно вимоги № Ю-1192-17У від 09.01.2019 виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, яка супровідним листом від 08.08.2022 № 03.1-35/В-8/55184682/26598 направлена на адресу АТ «Ощадбанк» (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001).

З рахунку Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» 11.08.2022 стягнуто борг в розмірі 2450001,04 грн для погашення заборгованості згідно вимоги № Ю-1192-17У від 09.01.2019 виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позивача.

Головним управлінням ДПС у Львівській області складено повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 та направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), яким повідомлено про сплату боргу Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» в сумі 19264957,85 грн та зазначено, що вимога від 09.01.2019 № Ю-1192-17У вважається відкликаною 21.07.2020.

Відокремлений підрозділ «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з заявою від 17.08.2022 № 4/1-13/1017 в якій просив повернути кошти в сумі 2450001,04 грн на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» для здійснення виплати заробітної плати працівникам шахти. Заява отримана 17.08.2022.

Заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романом Н.О. 22.08.2022 винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої, виведено виконавче провадження № 58587513 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1192-17У виданої 09.01.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19264957,85 грн із зведеного виконавчого провадження № 55184682 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.

Заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романом Н.О. 22.08.2022 керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 58587513 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.

Листом від 26.08.2022 № 10573/03.1-18/30451 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 55184682 до складу якого входять 18 виконавчих проваджень. Відповідно до ст. 45-47 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розподіл стягнутих грошових сум, тому, правові підстави для задоволення заяви щодо повернення грошових коштів, списаних з рахунку боржника відсутні.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання листа від 26.08.2022 №10573/03.1-18/30451 Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Кошти, що надійшли на депозитний рахунок Відділу примусового виконання рішень від Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» 12.08.2022 в сумі 2450001,04 грн у відповідності до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до розпоряджень №№ 60347294, 58587783, 61973034 розподілено наступним чином:

- по ВП № 58587783 перераховано 526921,47 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску, 52692,14 грн виконавчого збору та 362,90 грн витрат виконавчого провадження;

- по ВП № 60347294 перераховано 875017,30 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску, 87501,73 грн виконавчого збору та 389,08 грн витрат виконавчого провадження;

- по ВП № 61973034 перераховано 824401,43 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску, 82440,14 грн виконавчого збору та 274,85 грн витрат виконавчого провадження.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо неповернення коштів в сумі 2450001,04 гривень на рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не вчинялася протиправна бездіяльність та відсутні правові підстави для повернення коштів.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

В розумінні частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, які законом визнані виконавчими документами.

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з приписами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За вимогами пунктів 1, 3 частини другої цієї статті виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до пунктів 1, 3, 7, 8, 16, 21, 22 частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини п`ятої статті 18 Закону № 1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Частина четверта статті 19 Закону № 1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Закону № 1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частиною 1 статтті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 1404-VIII платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).

Так, судом встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 05.08.2022 сформована платіжна вимога № 55184682/В-8/3, відповідно до якої з Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» стягується борг в розмірі 4559386,00 грн для погашення заборгованості згідно вимоги № Ю-1192-17У від 09.01.2019 виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, яка супровідним листом від 08.08.2022 №03.1-35/В-8/55184682/26598 направлена на адресу АТ «Ощадбанк» (вул. Госпітальна, 12-г, м.Київ, 01001).

З рахунку Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» 12.08.2022 стягнуто борг в розмірі 2450001,04 грн для погашення заборгованості згідно вимоги № Ю-1192-17У від 09.01.2019 виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позивача.

Відповідно до п. 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 39 Закону № 1404-VIII у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Статтею 40 Закону № 1404-VIII передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини другої статті 40 Закону № 1404-VIII про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області складено повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 та направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), яким повідомлено про сплату боргу Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» в сумі 19264957,85 грн та зазначено, що вимога від 09.01.2019 № Ю-1192-17У вважається відкликаною 21.07.2020.

В подальшому заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романом Н.О. 22.08.2022 винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої, виведено виконавче провадження № 58587513 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1192-17У виданої 09.01.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19264957,85 грн із зведеного виконавчого провадження № 55184682 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі, а також постанову про закінчення виконавчого провадження № 58587513 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що державним виконавцем вчинялись дії відповідно до Закону № 1404-VIII.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 58587513 у державного виконавця не виникло підстав для повернення стягнутих коштів у розмірі 2450001,04 грн з огляду наступне.

Статтею 45 Закону № 1404-VIII встановлено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення (частина друга статті 45 Закону № 1404-VIII).

Частиною 1 статті 46 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів (частина друга статті 46 Закону № 1404-VIII).

Статтею 47 Закону №1404-VIII встановлений порядок виплати стягнутих грошових сум.

Грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця (частина перша статті 47 Закону № 1404-VIII).

Частиною третьою статті 47 Закону № 1404-VIII встановлено, що стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (частина четверта статті 47 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини п`ятої статті 47 Закону № 1404-VIII не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).

Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Згідно частини шостої статті 47 Закону № 1404-VIII стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).

Як слідує з матеріалів справи, заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) кошти, що надійшли на депозитний рахунок Відділу примусового виконання рішень від Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» в сумі 2450001,04 гривень розподілено наступним чином:

- по ВП № 58587783 перераховано 526921,47 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску, 52692,14 грн виконавчого збору та 362,90 грн витрат виконавчого провадження;

- по ВП № 60347294 перераховано 875017,30 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску, 87501,73 грн виконавчого збору та 389,08 грн витрат виконавчого провадження;

- по ВП № 61973034 перераховано 824401,43 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску, 82440,14 грн виконавчого збору та 274,85 грн витрат виконавчого провадження.

З огляду на наведене, державним виконавцем здійснювалися дії в рамках Закону України «Про виконавче провадження», а саме дії направлені на примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області, оскільки надходження повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 № 6067/5/13-01-13-05 не змінює факту перебування на виконанні зведеного виконавчого провадження № 55184682 в якому об`єднанні виконавчі провадження щодо примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) та свідчить лише про сплату та погашення боргу (недоїмки) визначену вимогою № Ю-1192-17У видану 09.01.2019, тому, твердження Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» щодо обов`язку Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі повідомлення Головного управління ЛПС у Львівській області вирішити питання щодо повернення спірних коштів на розрахунковому рахунку є помилковими.

Надаючи оцінку доводам скаржника в обгрунтування протиправності дій відповідача щодо стягнення коштів з рахунку, призначеного для виплати заробітної плати працівникам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Аналізуючи вищенаведені норми, апеляційний суд зазначає, що виконавчий документ (в даному випадку вимога Головного управління ДПС у Львівській області) є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником виконавчого документу добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки), виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Крім того, рахунок ВП «Шахта «Лісова», на який виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, що АТ «Ощадбанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, платіжну вимогу № 55184682/В-8/3 від 05.08.2022 виконало, що у свою чергу є свідченням того, що банком також не визнано цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 року у справі №905/361/19 з цього приводу сформульовано висновок про те, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Перевірка режиму використання рахунків, а також походження коштів (заробітна плата, пенсія, соціальні виплати тощо) здійснюється банківською чи фінансовою установою, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено звернення стягнення, або коштів щодо яких законом визначено обмеження щодо стягнення, накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Відповідно до ч.7 ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на яке розповсюджується законодавство про захист приватної власності.

Зміст статей 15, 22, 24 Закону України «Про працю» вказує на те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIIІ визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Зокрема, однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Виходячи із наведених правових норм, суд першої інстанції вірно зазначив, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання рішень.

Водночас, судом першої інстанції слушно зазначено, що довідка №111.138-50/399 від 11.10.2022, видана ТВБВ № 10013/0138 філією Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» не спростовує правомірність дій відповідача. Слід звернути увагу, що зі змісту вказаної довідки слідує, що позивач має відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 , з якого здійснюються зокрема операції щодо виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплачуються податки та збори. Відтак сам факт списання коштів із такого рахунку позивача не свідчить про списання коштів, призначених для виплати заробітної плати. Вказані висновки суду підтверджуються також наданою позивачем випискою (а.с. 13), зі змісту якої судом встановлено використання позивачем рахунку № НОМЕР_1 як для виплати заробітної плати працівникам, так і для здійснення господарської діяльності позивача.

Також серед ключових обставин, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що Відокремлений підрозділ «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку для виплати заробітної плати своїм працівникам.

Також в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з якого були списані кошти відноситься до рахунку, на кошти на яких накладати арешт заборонено, а кошти, розмішені на ньому, відносяться до таких на які законом заборонено звертати стягнення.

Наведені обставини враховані судом першої інстанції при перевірці законності та обґрунтованості дій відповідача на відповідність критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Львіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Лісова" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі №380/12426/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Постанова складена в повному обсязі 27.01.2023.