Справа № 160/919/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/919/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Такт" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 в адміністративній справі №160/919/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Такт" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

17.01.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» (вул. Героїв Крут, буд. 16А, м. Дніпро, 49000, ) до Дніпровської митниці (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371), у якій просить: визнати протиправним та повністю скасувати рішення Дніпровської митниці про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2021/000612 від 14.12.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було заявлено до митного оформлення товар шляхом електронного декларування ЕМД №UA110130/2021/032871 від 08.11.2021 року, проте, відповідачем було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2021/000612 від 14.12.2021 року. Позивач зазначає, що товар, імпортований позивачем, не підпадає під дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року (в редакції рішення від 20.04.2018 року №АД-390/2018/4411), оскільки це рішення стосується виключно катанки та арматури із відповідними характеристиками. Інші прутки, що за своїми ознаками не є арматурою та катанкою не є об`єктом застосування заходів, які визначені у вказаному вище рішенні. Позивач посилається на лист Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 22.08.2018 року №4413-06/37204-03, надісланий позивачу, в якому вказано про те, що за параметрами не підтверджено, що задекларований товар не є об`єктом антидемпінгового розслідування та заходів. За діаметром товар позивача не підпадає під критерій катанки, які наведені у рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року (в редакції рішення від 20.04.2018 року №АД-390/2018/4411). Також, позивач вказує на те, що на час подачі цієї митної декларації набрали законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду з аналогічних спорів між тими сторонами щодо ідентичного товару, виготовленого з тієї ж марки сталі за тими самими ГОСТами, в тому числі того самого виробника, які мають преюдиційну силу щодо його характеристик як такого, який не є об`єктом антидемпінгових заходів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2021/000612 від 14.12.2021 року, яка прийнята Дніпровською митницею, у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

З рішенням не погодилось ТОВ «Такт» та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду у частині відмови щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрат на правничу допомогу. Апелянт вказувала, що витрати на правничу допомогу, що отримані від адвоката є співмірними складності справи, час, що витрачений адвокатом витрачений на підготовку позову та участь у розгляді. Апелянт вказував, що надано опис робіт (наданих послуг). Апелянт вказувала, що у розумінні положень частини 7 статті 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд не має права за власною ініціативою вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, шо підлягають розподілу. Апелянт вказував, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Апелянт вказувала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення щодо витрат на правничу допомогу вказував, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами; з наданих позивачем доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу не встановлено дійсність надання-отримання таких послуг. Суд першої інстанції вказував, що в поданих доказах надання-отримання правничої допомоги має бути відображений фактичний час, витрачений на здійснення тих чи інших дій в межах заявленого спору. Суду не надано жодного документу на підтвердження переліку наданих адвокатом послуг.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1 3 ст. 132, частин 1 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено, між ТОВ «Такт» та адвокатом Бичковим В.В. 21.12.2021 року укладено додаткову угоду № 000609 до договору № 01/2019 від 07.12.20218 року про надання правничої допомоги. Згідно додаткової угоди адвокат зобов`язувався надати клієнтові правову допомогу при зверненні до суду щодо оскарження картки відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 110130/2021/000609 від 14.12.2021 року, надання послуг з представництва при поданні позову у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, в тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження.

ТОВ «Такт» сплатило адвокату Бичкову В.В. 2500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 123 від 13.01.2022 року, призначення платежу «гонорар згідно додаткової угоди від 21.12.2021 року № 000612».

Адвокатом Бичковим В.В. надано до суду пояснення, що правнича допомога, надана у формі складання по подання до суду позову, судові витрати є розміром гонорару, який заздалегідь погоджений та не потребує визначенню у будь-який спосіб.

Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.

Суд наголошує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надана адвокатом послуга, а саме з підготовки позову та його подання до суду, є загальною, не конкретизовано, які саме дії робив адвокат та у чому полягала професійна допомога фахівця в галузі права.

При розподілі судових витрат витрат на правову допомогу, суд враховує складність справи.

Колегія суддів вказує, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Не встановлено, що адвокат у наданні послуг надав їх у часовому вимірі чи у вимірі складності справи, збирання доказів.

Судом встановлено, що позов підписано адвокатом Бичковим В.В. Проте при розподілі судових витрат на правничу допомогу слід враховувати, що спір ТОВ «Такт» з Дніпровською митницею є типовим, щодо вирішення спору існує усталена судова практика.

Справа розглянута у суді першої інстанції у порядку письмового провадження, тобто без участі адвоката.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При вирішені спору щодо зменшення суми витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, висловленим у постановах від 22.12.2020 року у справі №520/8489/19, від 14.12.2020 року у справі №320/4885/20, від 11.12.2019 року у справі №545/2432/16-а.

З урахуванням співмірності, об`єму роботи, подання позову, суд вважає, що відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають 1250,00 грн., як витрати позивача на правничу допомогу при розгляді справи.

Рішення суду першої інстанції слід скасувати у частині розподілу судових витрат на правничу допомогу та слід стягнути за рахунок відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1250,00 грн., як витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 в адміністративній справі №160/919/22 скасувати у частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, у цій частині прийняти нове рішення.

Стягнути за рахунок власних бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» () судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1250,00 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок)».

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова

суддя Д.В. Чепурнов