Справа № 320/8522/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року справа №320/8522/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі №1000-0202-8/70407 від 03.08.2022, у перерахунку державної пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, ОСОБА_2 , виходячи із заробітної плати в сумі 1776,45 крб., одержану за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 (1776,45/х16х25,4).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 10.04.2022 державної пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, ОСОБА_2 , виходячи із заробітної плати в сумі 1776,45 крб., одержану за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 (1776,45/х16х25,4), з урахуванням підвищення середньомісячного заробітку та вже проведених виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів категорії 1, після смерті якого їй було призначено пенсію по втраті годувальника з 10.04.2022. Позивачка зазначає, що при призначенні такої пенсії її розрахунок був проведений не з середньомісячного заробітку годувальника (23482,84 грн.), а з суми 17948,12 грн., що змусило позивачку звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та витребувано від сторін докази по справі.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення тексту ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчать довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Ірпінським МВ ГУ МВС України Київській області 10.09.1997.

Позивачка має статус дружини померлого громадянина з числа ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, смерть, якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 , виданим Київською обласною державною адміністрацією 04.08.2022.

Так, чоловік позивачки, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , після чого позивачці було призначено пенсію по втраті годувальника, про що свідчить відповідне рішення з пенсійної справи (а.с.13).

З розрахунку пенсії вбачається, що при її обчисленні пенсійний орган виходив із середньомісячного заробітку ОСОБА_2 на рівні 17948,12 грн.

20.07.2022 позивачка звернулася до відповідача з заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату з дати призначення державної пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% пенсії на день смерті чоловіка, ОСОБА_2 .

У цій заяві позивачка вказала, що з 01.01.2022 основний розмір пенсії ОСОБА_2 складав 20598,98 грн. та у зв`язку з підвищенням на 14% показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення чорнобильських пенсій, з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсій ліквідаторів 1 категорії ЧАЕС, основний розмір пенсії померлого чоловіка складав 23482,84 грн. (20598,98х14%х100%).

Проте, при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника пенсію обчислено з середньомісячного заробітку 17948,12, що на думку позивачки, призвело до зменшення розміру її пенсії.

Листом № 1000-0202-8/70407 від 03.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило у перерахунку пенсії. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що рішення суду по справі №320/5516/21 не може бути застосоване до перерахунку пенсії позивачки, оскільки позивачем був ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону №1058-IV, відповідно до частини першої якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Статтею 38 Закону №1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 13 Закону №796-ХІІ держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.

Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною четвертою статті 57 Закону №796-ХІІ визначено, що порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1210 мінімальний розмір пенсії у разі втрати годувальника становить: на одного непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника, який був на його утриманні - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Перелік документів, які додаються до заяви про перерахунок пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 14 Порядку, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв`язку із зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами «б», «в», «ґ» пункту 7, пунктом 13.

Відповідно до пункту «в» пункту 7 Порядку, до заяви про перерахунок пенсії додається довідка про заробітну плату особи.

Виходячи з наведених законодавчих норм, суд дійшов висновку, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію).

Згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При цьому, розмір такої пенсії не є сталим і залежить від змін, які відбуваються у законодавстві, проте не може бути меншим від початкової суми, обчисленої від розміру пенсії померлого годувальника.

Суд звертає увагу, що 16 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», пунктом 3 якого установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені частиною третьою статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови.

Пунктом 1 цієї постанови коефіцієнт збільшення визначений на рівні 1,14.

Судом встановлено, що пенсія померлого годувальника була призначена та виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків, виходячи із заробітку, одержаного ним за роботу в зоні відчуження в 1987 році у відповідності до положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 №320/5516/21 було визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 19.04.2021 №4339-4934/Б-02/8-1000/21 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () провести ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) з 01.04.2021 перерахунок та виплатити пенсію, виходячи з заробітної плати в сумі 1776,45 крб. одержану за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 (1776,45/х16х25,4).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі №320/5516/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Як вбачається зі службової записки начальника відділу №3 Головного управління ПФУ у Київській області від 16.12.2021 №23525/03-16, розпорядженням управління від 15.12.2021 проведено перерахунок пенсії відповідно до вищевказаного судового рішення, виходячи з заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 в сумі 1776,45 карбованців (1776,45/х16х25,4), з 01.04.2021.

Розмір пенсії після виконання рішення суду становить 19340 грн., де:

- основний розмір пенсії від середнього заробітку 20598,98 грн.;

- ДСД на догляд інвалідам І групи (15% від 1934 грн.) 290,10 грн.,

- додаткова пенсія інвалідам І групи з числа ліквідаторів ЧАЕС 474,50 грн.;

- цільова допомога інвалідам війни І групи 70,00 грн.;

- підвищення інвалідам війни І групи (50% від 1934 грн.) 967,00 грн.;

- розмір пенсії з надбавками 22400,58 грн.;

- максимальний розмір пенсії 19340,00 грн.

Отже, судом встановлено, що на день смерті, чоловік позивачки отримував пенсію, виходячи з заробітної плати в сумі 1776,45 крб. одержану за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987, перераховану на підставі судового рішення.

Відповідно до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» розміри пенсії чоловіка позивачки підлягав підвищенню з 01.03.2022 на коефіцієнт 1,14.

При цьому, суд звертає увагу на те, що розмір заробітної плати та документи, на підставі яких ОСОБА_2 призначено пенсію, відповідач не заперечує.

Суд акцентує увагу на тому, що при призначенні (переведенні) на пенсію у зв`язку з втратою годувальника органи Пенсійного фонду України здійснюють розрахунок розміру пенсії на підставі документів, що знаходяться в архівній пенсійній справі померлого (годувальника) та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення йому пенсії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що посилання відповідача в листі № 1000-0202-8/70407 від 03.08.2022 на те, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 №320/5516/21 не може бути застосовано до перерахунку пенсії позивачки по втраті годувальника є безпідставними та такими, що засновані на невірному та свавільному тлумаченні норм чинного пенсійного законодавства України.

Суд зауважує, що саме рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 №320/5516/21 призвело до перерахунку пенсії ОСОБА_2 (що підтверджено самим відповідачем у службовій записці від 16.12.2021 №23525/03-16) і саме з перерахованого розміру пенсії померлого чоловіка позивачки, яку він отримував на день смерті, і має бути визначений розмір пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на перерахунок пенсії у разі втрати годувальника з 10.04.2022 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, виходячи з заробітної плати одержаної ним за роботу в зоні ЧАЕС та з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у перерахунку державної пенсії у разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, виходячи з заробітної плати одержаної ним за роботу в зоні ЧАЕС є протиправною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладеної у листі №1000-0202-8/70407 від 03.08.2022, у перерахунку державної пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, ОСОБА_2 , виходячи з заробітної плати в сумі 1776,45 крб. одержану за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 (1776,45/х16х25,4) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано суду доказів на підтвердження нарахування та виплати позивачці пенсії у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, виходячи з заробітної плати в сумі 1776,45 крб. одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987, натомість в матеріалах справи міститься розрахунок пенсії позивачки, який вказує, що пенсію у разі втрати годувальника обчислено з середньомісячного заробітку в розмірі 17948,12, що не відповідає розміру пенсії померлого годувальника, отримуваної на момент смерті.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зауважує, що незважаючи на отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, підписаної кваліфікованим електронним підписом судді, відповідач без поважних причин не подав до суду відзив на позовну заяву, що у даному випадку кваліфікується судом як визнання відповідачем позову.

Також суд зауважує, що захист порушених прав позивачки також потребує зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити певні дії щодо перерахунку та виплати пенсії позивачці, що не є втручанням у дискрецію суб`єкта владних повноважень через відсутність у відповідача права адміністративного розсуду.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас згідно пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Враховуючи ту обставину, що оскаржувані дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях та чітко обмежені нормою статті 54 Закону № 796, з метою забезпечення ефективного та належного захисту прав позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату з 10.04.2022 державної пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, ОСОБА_2 , виходячи з заробітної плати в сумі 1776,45 крб., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 (1776,45/х16х25,4), з урахуванням підвищення розміру пенсії ОСОБА_2 на коефіцієнт 1,14 з 01.03.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», а також з урахуванням вже здійснених виплат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі №1000-0202-8/70407 від 03.08.2022, щодо перерахунку державної пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, ОСОБА_2 , виходячи з заробітної плати в сумі 1776,45 крб., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987.

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 10.04.2022 перерахунок та виплату державної пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% пенсії на день смерті померлого годувальника, ОСОБА_2 , виходячи із заробітної плати в сумі 1776,45 крб., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС за період з 02.03.1987 по 17.03.1987 (1776,45/х16х25,4), з урахуванням підвищення розміру пенсії ОСОБА_2 на коефіцієнт 1,14 з 01.03.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», а також з урахуванням вже здійснених виплат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.