Справа № 287/229/20
Суддя: Кононихіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 287/229/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Кононихіної Н.Ю.,

секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного адміністративного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної Поліції поліцейського взводу №2 роти №4 капрала поліції Попко Івана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати поважними причини пропуску ним строку оскарження постанови серії ДП18 №518733 від 22.12.2019 та поновити строк оскарження вказаної постанови; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №518733 від 22.12.2019, винесену поліцейським Управління патрульної поліції Житомирської області Попко І.В. та провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Посилаючись на ст. 5 КАС України звертається до суду за захистом своїх прав шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта. В обґрунтування позову зазначено, що 22.12.2019 року о 05:10 год. на автодорозі Київ-Ковель- Ягодин, 240 км., позивач не керував транспортним засобом, а поліцейський Управління патрульної поліції у Житомирській області не надав доказів зворотнього.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

15.07.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не вказав, із відзивом не звертався. В матеріалах справи міститься клопотання поліцейського роти №4 капрала поліції Попкова Івана Володимировича, в якому ним зазначено, що обставини в адміністративному позові не відповідають дійсності, а позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а тому підстав для скасування постанови серії ДП18 №518733 немає.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

22.12.2019 року поліцейським взводу №2 роти №4 капралом поліції Попко І.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ДП18 №518733 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а саме про те, що 22.12.2019 року о 05:10 год. на автодорозі Київ-Ковель- Ягодин, 240 км., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, під час перевірки документів у водія відсутнє посвідчення водія, чим порушив п.2.1А ПДР України. В графі 7 «До постанови додаються» - відсутні відомості. Крім того вказана постанова містить виправлення у графі 5 у зазначенні дати вчинення правопорушення, що є порушенням п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (а.с.8).

Згідно постанови Олевського районного суду Житомирської області від 22.01.2020 по справі №287/22/20 закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме, що 22.12.2019 року о 03 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, 240 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

IV. Норми права, які застосував суд.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При вирішенні питання поновлення процесуального строку суд, в тому числі, враховує необхідність вирішення питання про те, якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права, закріпленими у Конвенції.

В свою чергу, при оцінці тривалості пропущеного строку звернення до суду, враховуючи обставини справи, суд віддає перевагу принципу забезпечення права на судовий захист, як елементу принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Так, детальний опис груп і значень дорожньої розмітки наведений у розділі 34 «Дорожня розмітка» ПДР України.

Відповідно до п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Підрозділом 1 розділу 34 ПДР України передбачено, що лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Суцільними лініями горизонтальної розмітки є лінії 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.2 (широка суцільна лінія) та 1.3 (подвійна суцільна лінія).

Лінія 1.1 «вузька суцільна лінія» поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

У відповідності до п. 2.1 а розділу 2 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. І одночасно згідно ч.2 ст. 77 КАС обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача. Згідно й усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь того, кого притягають до відповідальності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Вивчивши матеріали справи, з огляду на наявні у цій справі обставини, суд приходить до висновків, що наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовом, оскільки днем, коли він отримав постанову серії ДП18 №518733 і ознайомився з її змістом стало 28.01.2020 року, коли він отримав конверт з Управління патрульної поліції. При цьому звернувся до суду з позовом 04.02.2020, тобто до спливу вказаного у статті 286 КАС України строку.

Факт вчинення позивачем правопорушення - перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, зафіксоване лише в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №518733 від 22.12.2019 року, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не подано.

Надане поліцією відео до матеріалів справи не містить фіксації вищезазначеного правопорушення за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки на відео події відбуваються в темну пору доби, достовірно неможливо встановити учасників справи через якість відеофайлів, на записі відбувається розмова між поліцейським і іншими учасниками, під час якої одному із учасників пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому докази факту керування ОСОБА_1 22.12.2019 року о 05:10 год. на автодорозі Київ-Ковель- Ягодин, 240 км, транспортним засобом ВАЗ-21053 з реєстраційний номер НОМЕР_2 , та порушення вимог дорожньої розмітки, вчинене безпосередньо ОСОБА_1 , що мало б бути причиною зупинки, - відсутнє. Також з матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно в порушення вимог п. 2.1 а розділу 2 ПДР України у ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія та необхідність перевірки його наявності.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 1.1 ПДР відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотокартки з відображенням проїзної частини дороги з нанесеною суцільною лінією 1.1 дорожньої розмітки тощо.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтується виключно на даних, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Сама ж по собі наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не доведена, адже відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження події та складу правопорушення. Відповідно позов необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 11, 77, 205, 241-246, 268-271,286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови серія ДП 18 №518733 від 22 грудня 2019 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної Поліції поліцейського взводу №2 роти №4 капрала поліції Попко Івана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити .

Постанову серія ДП18 №518733 від 22 грудня 2019 року поліцейського взводу №2 роти №4 капрала поліції Попко Івана Володимировича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати протиправною та скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту Патрульної Поліції поліцейський взводу №2 роти №4 капрал поліції Попко Іван Володимирович, адреса: вул. Покровська, буд. 96, м. Житомир, поштовий індекс 10031, ел. пошта: .

Суддя: Н. Ю. Кононихіна