Справа № 600/4347/22-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/4347/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шарп" до Чернівецької митниці Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шарп" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000092/2 від 29.09.2022р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення UА408020/2022/001002 від 30.09.2022р.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що не погоджується з винесеними рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вважає їх необґрунтованими, незаконними та такими, що винесені з порушенням чинного законодавства, а викладені у них обставини та підстави порушення митних правил не відповідають дійсності, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шарп" подало для митного оформлення електронну митну декларацію №UA408020/2022/042883, згідно якої було задекларовано вантаж консерви рибні в ж/б.

При поданні митної декларації для митного оформлення, на думку позивача, ним були надані всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару, що слугувало підставою для застосування працівниками митниці першого методу визначення митної вартості товарів, тобто за ціною угоди.

Натомість, відповідач у оскаржуваному рішенні від 29.09.2022 року №UА408000/2022/000092/2 не погодився із задекларованою митною вартістю товарів та здійснив коригування такої вартості за резервним методом.

З наведеним позивач не погоджується.

Стосовно виявлених митним органом розбіжностей в умовах поставки, зазначених в коносаменті від 18.08.2022 року №2573608 (CFR), рахунку від 01.08.2022 року №902830934 (СРТ) та Інвойсі від 17.08.2022 року №0000445 (FCA), позивач зазначає, що згідно умов зовнішньоекономічного контракту №ISSH-1/2022 умови поставки вказуються до кожної окремої партії товару у Інвойсах. Ціна товару визначається в Інвойсі на кожну окрему поставку.

Так, серед поданих відповідачу документів позивач надав Інвойс від 17.08.2022 року №0000445, згідно якого умова поставки FCA Рига Латвія, що відповідно до положень Інкотермс означає зняття відповідальності з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем, зобов`язання продавця включають у себе передати товар та інвойс перевізнику і нести відповідальність за вантаж до передачі його перевізнику.

Таким чином, на думку позивача, продавцем до ціни товару були включені всі транспортні та інші витрати до моменту розміщення вантажу у транспорті покупця у порту м. Рига, оскільки покупець не оплачував та не повинен був оплачувати вивантаження та/або завантаження товару у порті Рига у транспортний засіб.

Крім цього, декларантом відповідачу також було подано міжнародну автотранспортну накладну (ЦМР) №230922/1 від 23.09.2022 року, рахунок фактура про надання транспортно - експедиційних послуг №СФ-0000151 від 28.09.2022 року та довідку перевізника про транспортні витрати та перелік наданих транспортних послуг.

Позивач вказує, що наведені документи свідчать про те, що товар від постачальника був завантажений за рахунок останнього у транспорт перевізника ПП Візит, а в довідці №28/09 від 28.09.2022 року зазначено, що загрузка та митне оформлення відбувалось за рахунок відправника, страхування вантажу не проводилось і у вартість транспортних витрат не включалось.

Отже, позивач вважає, що відповідачу було надано транспортний (перевізний) документ та документи, якими визначена вартість транспортних витрат на умовах FCA Рига Латвія, яка включалась до митної вартості товару.

Стосовно виявлених митним органом розбіжностей у текстах довідок приватного підприємства Візит від 28.09.2022 року №28/09 про транспортні витрати, то позивач зазначив, що довідки транспортної організації, яка здійснювала перевезення вантажу за маршрутом м. Рига м. Чернівці, не суперечать одна одній, а містять доповнення інформації, яка є необхідною.

Таким чином, позивач вважає, що при декларуванні товарів згідно митних декларацій, ним вірно обрано основний метод визначення їх митної вартості за ціною угоди, адже подані до митного органу відомості повністю підтверджені документально, в наявності були всі складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтуваннях якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що позивачем до митного органу подано документи, які не підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості.

Так, звертав увагу суду на те, що у довідці на транспортні витрати від 28.09.2022 року №28/09 та рахунку-фактурі від 28.09.2022 року №СФ-0000151 зазначено лише вартість перевезення вантажу за маршрутом Рига (Латвія) Чернівці (Україна), яка складає 123401,60 грн. Оскільки митне оформлення за ціною угоди передбачає включення витрат на навантаження/вивантаження у порту призначення, то декларантом невірно проведено розрахунки митної вартості товару.

Крім цього, відповідач зазначив, що згідно Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, зокрема рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів.

Однак, у поданій до митного оформлення рахунку-фактурі від 08.08.2022 № СФ-0000112 не вказано жодної інформації щодо вартості завантаження товару на автомобільний транспорт (витрати на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язані із їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, що відповідно до пп.6 ч.10 ст. 58 МКУ є складовими митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті).

Поряд з цим, згідно п.6.3 контракту від 01.08.2022 №ISSH/2022-1 передбачена можливість попередньої оплати проформи-інвойсу. Відомості щодо здійснення або нездійснення передоплати відсутні, проформа-інвойс до митного оформлення не надана, а документ від 17.08.2022 б/н не можна вважати прайсом, оскільки в ньому зазначено не весь обсяг продукції виробника, а лише два товари, митне оформлення яких здійснюється.

Крім того, в даному документі зазначено умови поставки EXW, а ціна товарів є однаковою з цінами, зазначеними в інвойсі від 17.08.2022 №0000445, виставленими на умовах поставки FCA. З цього приводу роз`яснень декларантом не надано.

У поданому відзиві також зазначено, що на запит митного органу декларантом надано додаткові документи, при опрацюванні яких встановлено, що в коносаменті від 18.08.2022 №2573608 зазначено умови поставки CFR RIGA, тоді як в рахунку від 01.08.2022 №902830934 умовами поставки є СРТ. До того ж, зазначена у цьому рахунку вартість перевезення (4799,93 євро) не співпадає з вартістю перевезення, зазначеною у Інвойсі від 17.08.2022 №0000445 (4700 євро), який виставлений на умовах поставки FCA. Роз`яснень з цього приводу не надано.

За результатами опрацювання додаткових документів декларанта відповідачем також встановлено розбіжності у довідках про транспортні витрати від 28.09.2022 року №28/09 приватного підприємства Візит, а саме: обидва документи мають ідентичний зміст, але в додатково наданій довідці додані відомості стосовно завантаження та страхування товару. Так, існує два документа від одного підприємства з однаковими реквізитами, але з різним змістом.

Таким чином, надані до оформлення документи не підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості та не спростовують виявлені митним органом розбіжності.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що декларантом неправильно проведено розрахунок митної вартості товару та не підтверджено у встановленому МКУ порядку заявлений рівень митної вартості товарів.

Також відповідач звернув увагу, що ним вірно обрано резервний метод визначення митної вартості, згідно якого за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару №1 МД №UA408020/2022/18935 від 21.06.2022 року Консерви рибні в ж/б - печінка тріски 121 г в ж/б 37 кор. 148277 шт.; - печінка тріскових риб 121 г в ж/б 2 кор. 8148 шт.. Країна виробництва IS, рівень митної вартості 6,56 $/кг.

При цьому, у відзиві вказано, що відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не був використаний через відсутність інформації в митному органі щодо операцій імпорту в Україну ідентичних товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо оформлення подібних (аналогічних) товарів.

Метод на основі віднімання вартості не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо основи для віднімання вартості.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу основи для додавання вартості.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові.

2. В ході судового розгляду справи представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких зазначав про проведення повної оплати позивачем за товар згідно Інвойсу від 17.08.2022 року №0000445, а також вкотре звертав увагу суду на протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

3. Згодом представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

4. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав наведених у відзиві.

5. Згодом, подали заяву про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

6. Враховуючи приписи статті 194 КАС України, та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 01 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Шарп та компанією ISSTORMUR ehf укладено Контракт №ISSH/2022-1 на поставку товару (а.с. 17-19).

2. Згідно п.1 Контракту умови поставки вказуються до кожної окремої партії товару згідно інвойсу.

Вказані в інвойсі умови підлягають обов`язковому погодженню обома сторонами.

Інвойс є невід`ємною частиною Контракту.

3. Відповідно до Інвойсу № 0000445 від 17.08.2022, виданого ISSTORMUR ehf, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Шарп поставлятиметься партія рибних консервів в ж/б на загальну суму 85235,58 євро із врахуванням фрахту (4700,00 євро). Умови поставки FCA Рига, Латвія (а.с. 20).

4. 01.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Шарп та приватним підприємством Візит укладено договір №ВШ01092022 на транспортне обслуговування (а.с. 37-38).

5. Згідно рахунку фактури від 28.09.2022 року №СФ-0000151 транспортні послуги за маршрутами м. Рига (Латвія) п/п Рава-Руська, п/п Рава Руська м. Чернівці (Україна) всього склали 123401,60 грн (а.с. 40).

6. 29 вересня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Шарп подало до Чернівецької митниці Держмитслужби України електронну митну декларацію №UA408020/2022/042883 (а.с. 13 - 14), згідно якої заявлена митна вартість товару була визначена за методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також надані підтверджуючі митну вартість документи:

- сертифікат якості №0000445 від 17.08.2022 року;

- пакувальний лист №0000445 від 17.08.2022 року;

- Інвойс № 0000445 від 17.08.2022;

- автотранспортна накладна (ЦМР) №230922/1 від 23.09.2022 року;

- міжнародний ветеринарний сертифікат №LV92154 P від 23.09.2022 року;

- сертифікат про походження товару №IS 049713-1 від 17.08.2022 року;

- рахунок-фактура про надання транспортно експедиційних послуг від 28.09.2022 року №СФ-0000151;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару та перелік наданих послуг;

- прейскурант №б/н від 17.08.2022 року;

- лист б/н від 29.09.2022 року;

- митна декларація країни відправника;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01 серпня 2022 року №ISSH/2022-1.

7. 29 вересня 2022 року Чернівецькою митницею Держмитслужби України, за результатами розгляду митної декларації типу №UA408020/2022/042883 від 29 вересня 2022 року, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000092/2, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Шарп подати нову митну декларацію за ціною товару, яка зазначена в Рішенні про коригування митної вартості (а.с. 59-60).

Підставою для коригування митної вартості товару в рішенні UА408000/2022/000092/2 від 29 вересня 2022 року, митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, а саме:

- у довідці на транспортні витрати від 28.09.2022 №28/09 та Рахунку-фактурі 28.09.2022 № СФ-0000151 зазначено лише вартість перевезення вантажу за маршрутом Рига (Латвія) Чернівці (Україна), яка складає 123401,60 грн. Оскільки, митне оформлення за ціною угоди передбачає включення витрат на навантаження/вивантаження у порту призначення (відповідно до п 6. ч.10 ст. 58 МКУ), декларантом невірно проведено розрахунки митної вартості товару. Також, згідно Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, зокрема рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів.

В той же час, у поданій до митного оформлення рахунку-фактурі від 08.08.2022 №СФ-0000112 не вказано жодної інформації щодо вартості завантаження товару на автомобільний транспорт (витрати на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язані із їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України відповідно до пп.6 ч.10 ст. 58 МКУ є складовими митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті);

- згідно п.6.3 контракту від 01.08.2022 ISSH/2022-1 передбачена можливість попередньої оплати проформи-інвойсу. Відомості щодо здійснення або нездійснення передоплати відсутні, проформа-інвойс до митного оформлення не надана;

- документ від 17.08.2022 б/н не можна вважати прайсом, оскільки в ньому зазначено не весь обсяг продукції виробника, а лише два товари, митне оформлення яких здійснюється. Крім того, в даному документі зазначено умови поставки EXW, а ціна товарів є однаковою з цінами, зазначеними в інвойсі від 17.08.2022 №0000445, виставленими на умовах поставки FCA. Роз`яснень не надано.

Згідно ч.3 ст. 53 МКУ та враховуючи положення пп. 1 ч.5 ст. 54 МКУ, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження даних щодо виробника та ціни); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов поставки та підтвердження оплати транспортних витрат, щодо розвантаження та навантаження товару на транспортний засіб у порту призначення, а також портові збори тощо).

Також, відповідно до ч.6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товару.

На запит митного органу декларантом надано додаткові документи; пакувальний лист від 17.08.2022 №0000445, коносамент від 18.08.2022 №2573608, рахунок від 01.08.2022 № 902830934, калькуляція виробника від 17.08.2022 б/н та прайс-лист від 17.08.2022 б/н (який вже надавався раніше), лист-повідомлення від 29.09.2022 б/н (від SONORA RW), лист-повідомлення від 29.09.2022 б/н (від ISSTORMUR EHF), довідка про транспортні витрати від 28.09.2022 №28/09 (від ПП Візіт).

При опрацюванні додатково наданих документів встановлено:

- в коносаменті від 18.08.2022 №2573608 зазначено умови поставки CFR RIGA, тоді як в рахунку від 01.08.2022 № 902830934 умовами поставки є СРТ. Крім того, зазначена у цьому рахунку вартість перевезення (4799,93 євро) не співпадає з вартістю перевезення, зазначеною у інвойсі від 17.08.2022 №0000445 (4700 євро), який виставлений на умовах поставки FCA. Роз`яснень з цього приводу не надано;

- довідка про транспортні витрати від 28.09.2022 №28/09 (від ПП Візіт) - документ з ідентичною назвою та реквізитами зазначений у гр.44 митної декларації від 28.09.2022 №UA408020/2022/042883 і був наданий первинно. Під час порівняння цих документів встановлено, що обидва документи мають ідентичний зміст, але в додатково наданій довідці додані відомості стосовно завантаження та страхування товару. Так, існує два документа від одного підприємства з однаковими реквізитами, але з різним змістом.

Таким чином, надані до оформлення документи не підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості та не спростовують вищезазначені розбіжності.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ заявлена митна вартість товарів не була визнана митним органом.

8. У зв`язку з прийнятим рішенням про коригуванням митної вартості товару UА408000/2022/000092/2, Чернівецькою митницею сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА408020/2022/001002 від 30.09.2022 (а.с. 11-12).

9. Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000092/2 від 29.09.2022 року та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА408020/2022/001002 від 30.09.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України.

2. Так, статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За приписами пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог частини 5 цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У відповідності до частини 6 зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

3. За змістом частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно обставин цієї справи, між сторонами виник спір щодо правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та, відповідно, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Отже, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числових значень митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

4. Заперечуючи проти позову аргументи відповідача фактично зводились до того, що в ході митного оформлення у спірних відносинах позивачем подані до митного контролю документи про митну вартість товару, які містять розбіжності.

5. Надаючи оцінку наведеним доводам та аргументам сторін, суд зазначає наступне.

Як зазначалось судом вище, позивачем було подало до Чернівецької митниці Держмитслужби України електронну митну декларацію №UA408020/2022/042883, згідно якої заявлена митна вартість товару була визначена за першим методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Судом також встановлено, що при поданні електронної митної декларації №UA408020/2022/042883 позивачем до митного оформлення, серед інших документів, подано інвойс №1007 від 17.08.2022 року №0000445; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.08.2022 року №ISSH/2022-1, сертифікат про походження товару №IS 049713-1 від 17.08.2022 року, рахунок-фактура про надання транспортно експедиційних послуг від 28.09.2022 року №СФ-0000151, коносамент від 18.08.2022 №2573608 та інші документи, які на думку позивача, підтверджують числові складові заявленої митної вартості товару.

Однак, за результатами розгляду поданої декларації та документів митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000092/2 від 29.09.2022 року.

Суд погоджується із висновками відповідача, викладеними у оскаржуваному рішенні та відзиві, стосовно того, що подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товарів документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару оскільки місять розбіжності, виходячи із наведених вище обставин.

6. Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 18 червня 2012 року за № 984/21296, для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаватися транспортні (перевізні) документи, зокрема рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; (гр. 20, розділу ІІІ Правил).

Декларантом до митного оформлення подано рахунок фактуру від 08.08.2022 року №СФ-0000151, згідно якого приватне підприємство Візит надало Товариству з обмеженою відповідальністю Шарп транспортні послуги з доставки товару по маршруту з м. Рига (Латвія) до м. Чернівці (Україна), вартість яких в цілому складає 123401,60 грн.

Разом з тим, зазначений документ не містить жодної інформації про вартість навантаження/вивантаження товару у порту призначення та вартість завантаження товару на автомобільний транспорт приватного підприємства Візит у м. Рига (Латвія), що відповідно до пп. 6 ч. 10 ст. 58 Митного Кодексу України є складовими митної вартості товару.

7. Крім цього, декларантом до митного оформлення було подано прайс від 17.08.2022 року (а.с. 30) та Інвойс від 17.08.2022 року №0000445 (а.с. 20).

Зі змісту вказаних документів вбачається, що ціна товарів згідно обох документів є однакова, яка в свою чергу мала б різнитись з урахуванням перевезення вантажу у м.Рига з Ісландії, виходячи із того, що у прайсі від 17.08.2022 року умовою поставки визначено EXW, а в Інвойсі від 17.08.2022 року №0000445 умова поставки FCA. Іншими словами, перевезення в двох випадках проходило за різними правилами поставки товару, однак митна в цих документах однакова.

Суд також звертає увагу, що в коносаменті від 18.08.2022 №2573608 (а.с.35-36) умовою поставки взагалі зазначено CFR, а в рахунку №902830934 (а.с. 32) умова поставки CPT.

Таким чином, розбіжності з умовами поставки, на переконання суду, дійсно ставить під сумнів правильний обрахунок заявленої декларантом митної вартості товарів та включення до неї всіх необхідних складових, а тому виявлені митним органом розбіжності в умовах поставки дійсно правомірно слугували однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

8. Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, на запит митного органу декларантом було подано додаткові документи, зокрема рахунок №902830934 (а.с. 32).

Згідно зазначеного рахунку вартість перевезення продавцем товару до порту у м. Рига (Латвія) складає 4799,93 євро, в той час як вартість такого ж перевезення згідно Інвойсу від 17.08.2022 року №0000445, яка була включена до загальної ціни товару, складає 4700,00 євро.

Отже, виявлені розбіжності у зазначених вартостях перевезення товару до м. Рига (Латвія) згідно рахунку №902830934 та Інвойсу від 17.08.2022 року №0000445 також свідчать про правомірність висновків митного органу стосовно неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товару та застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору, що в свою чергу, правомірно слугувало підставою для коригування заявленої митної вартості товарів та прийняття відповідного рішення.

9. Щодо визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Як вбачається із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та поданого відзиву, визначення митної вартості товару відбулося за резервним методом.

За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару №1 МД №UA408020/2022/18935 від 21.06.2022 року Консерви рибні в ж/б - печінка тріски 121 г в ж/б 37 кор. 148277 шт.; - печінка тріскових риб 121 г в ж/б 2 кор. 8148 шт.. Країна виробництва IS, рівень митної вартості 6,56 $/кг.

Продукція у вказаній вище декларації (яка взята за основу), по своїй суті є такою ж продукцією, яка зазначена в інвойсі №0000445 від 17.08.2022 року, що очевидно свідчить про заниження митної вартості позивачем.

При цьому, відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не був використаний через відсутність інформації в митному органі щодо операцій імпорту в Україну ідентичних товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо оформлення подібних (аналогічних) товарів.

Метод на основі віднімання вартості не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо основи для віднімання вартості.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не був використаний у зв`язку із відсутністю в митного органу основи для додавання вартості.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідач, за результатами розгляду митної декларації №UA408020/2022/042883 від 29.09.2022 року, правомірно не застосував основний метод визначення митної вартості товару за ціною угоди та визначив митну вартість товару за резервним методом.

10. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000092/2 від 29.09.2022 року є правомірним, а відтак правові підстави для його скасування відсутні.

Решта доводів учасників справи, в тому числі зазначених представником позивача у поданих поясненнях, не спростовують висновків суду щодо правомірності винесення відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

11. Зважаючи на правомірність прийнятного рішення про коригування митної вартості товарів UА408000/2022/000092/2 від 29.09.2022 року, підстави для скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/001002 від 30.09.2022 року також відсутні.

12. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).

13. Відповідно до норм статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

14. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат щодо стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Шарп" до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шарп" (вул. Головна, 200-А, офіс 2-81, м. Чернівці, 58018, );

Відповідач - Чернівецька митниця Державної митної служби України (вул. Руська, 248 М, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя О.В. Боднарюк