Справа № 295/3906/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/3906/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кузнєцов Д.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

24 січня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Житомирської митниці (далі - відповідач) про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Богунського районного суду м. Житомир в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0882/101000/21 від 29.04.2022.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 22.09.2022 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову від 29.04.2022 в справі про порушення митних правил №0882/101000/21, винесену в.о. заступника начальника Житомирської митниці Кондратюком А.В., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 292 284,75 грн. за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача умислу, спрямованого на зменшення та ухилення від сплати митних платежів, оскільки вага транспортного засобу, яку декларант вказала на основі наявних в неї товаросупровідних документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 Митного кодексу України.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач діяв умисно, саме з тих мотивів, що нею була застосована преференція, що відображено у графі 36 за кодом 310, хоча у останньої були відсутні законодавчі підстави застосування такої преференції.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що позивач не заявляла митному органу до електронної митної декларації неправдивих відомостей необхідних для визначення митної вартості товару.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 12.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 24.01.2023 на 10:10 год.

24.01.2023 позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою в справі про порушення митних правил №0882/101000/21 від 29.04.2022 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 292 284,75 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 08.11.2021 до відділу митного оформлення "Оліївка" митного поста "Житомир-центральний" Житомирської митниці подано митну декларацію UA101020/2021/021906 на товар: «вантажний автомобіль, призначений для використання на дорогах загального користування, бувший у використанні, марка Mercedes-Benz, модель 313, колір білий, календарний рік виготовлення 2009, модельний рік виготовлення 2009, дата першої реєстрації 01.01.2009, заявлений код згідно УКТ ЗЕД: , а також надано до ЕМД товаросупровідні документи.

Згідно товаро-супровідних документів та ЕМД преференція (гр. 36) код 310: транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні, та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

Заявлена вартість транспортного засобу 4 900 доларів США, статистична вартість 127 899,80 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 17.01.2017 окрім іншої інформації про характеристику транспортного засобу у графі F1 зазначено "3500", тобто маса автомобіля становить 3500 кг або 3,7 тонни. У сертифікаті відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 06.08.2021 №UA.014.032019-21 у графі 16.1 «Максимальна технічно припустима повна маса: 3500 кг», тобто маса автомобіля теж становить 3500 кг або 3,5 тонни.

У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД декларантом зазначено вид, основу нарахування, ставки та суми платежів у відповідності до Законів України від 15.04.2021 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби" та від 15.04.2021 "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", однак вказаний товар не може бути оформлений у митному режимі імпорту в пільговому (спрощеному).

Дія п. 36 Закону України від 15.04.2021 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби" поширюється на транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

Аналогічна інформація про пільгове митне оформлення транспортних засобів, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД, міститься і в Законі України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України".

Тобто транспортний засіб не може бути оформлено за будь-якою преференцією (гр. 36 ЕМД, у тому числі за кодом 310).

З метою фіксації правопорушення та у зв`язку з тим, що маса вантажного автомобіля становить 3500 кг (3,5 тонни), до управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Житомирської митниці 15.11.2021 направлено запит з проханням надати розрахунок різниці суми митних платежів (у розрізі видів платежів), що підлягають сплаті до держбюджету за ЕМД від 08.11.2021, тобто без урахування преференції (гр. 36) код 310.

Згідно отриманої відповіді від 16.11.2021 встановлено, що сума зменшення розміру митних платежів за ЕМД по акцизному збору і ПДВ становить 97 428,25 грн., чим вчинено порушення митних правил, передбачені ст. 485 МК України.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 485 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно частини 1 та 2 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК України).

Пунктом 77 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, який доповнено Законом України від 15.01.2021 № 1402-IX встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби», за умови дотримання положень, передбачених пунктом 9 -7 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, базою оподаткування податком операцій із ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, є сума акцизного податку, нарахованого відповідно до пункту 36 підрозділу 5 цього розділу.

Пунктом 9-7 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 17.01.2017 маса автомобіля марки Mercedes-Benz моделі 313 становить 3 500 кг. У сертифікаті відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 06.08.2021 №UA.014.032019-21 у графі 16.1 "Максимальна технічно припустима повна маса: 3 500 кг", тобто маса автомобіля теж становить 3 500 кг.

При цьому позивачем долучено до позову відповідь Інституту української мови на лист-звернення адвоката Евіна А.К., згідно якої прийменник "до" в українській мові є виразником кількісного значення крайньої верхньої, переважно дозвільної ваги чого-небудь; прийменник "до" разом із числівниково-іменниковою формою в контексті "загальною масою до 3,5 тонни" виражає значення крайнього кількісного обмеження ваги. У такій конструкції не потрібно вживати прислівник "включно", тому що зазначена в ній крайня верхня вага (до 3,5 тонни) входить до вагових обмежень, її не потрібно уточнювати цим прислівником.

Судом першої інстанції вірно враховано висновки Верховного Суду викладені у постанові від 02.10.2018 у справі №640/5082/17 про те, що якщо судами не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів та його технічного опису, то у митного органу не було підстав визнавати дії позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що являє собою об`єктивну сторону передбаченого статтею 485 МК України правопорушення.

Крім того аналогічні висновки в подальшому застосовані Верховним Судом у постанові від 18.11.2022 у справі № 166/574/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зауважено, що зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Згідно з правовою позиції Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.10.2018 по справі №751/7809/16, відповідальність, передбачена санкцією статті 485 МК України, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей.

Крім того Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 06.06.2018 по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17 наголосив на необхідності доведеності наявності саме прямого умислу в особи при встановленні складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести наявну в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, мету неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та наявність прямого умислу, а саме, що особа повинна усвідомлювати протиправність своїх дій і бажати (для досягнення поставленої мети) настання певних наслідків. Вказане має бути доведене відповідачем в силу статті 77 КАС України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях позивача умислу, спрямованого на зменшення та ухилення від сплати митних платежів, оскільки вага транспортного засобу, яку декларант вказала на основі наявних в неї товаросупровідних документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 Митного кодексу України.

Подібні висновки були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові 27.07.2022 у справі № 127/66/22.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.