Справа № 120/8606/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 січня 2023 р. Справа № 120/8606/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Вінницькій області (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування дій відповідача щодо знищення, переданих на відповідальне зберігання, номерних знаків НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача відновити номерні знаки НОМЕР_1 , закріпивши їх за позивачем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що нею подано до відповідача заяву щодо відповідального зберігання номерних знаків НОМЕР_1 , а також квитанцію про сплату за послуги збереження номерних знаків до 22.01.2022 року. В подальшому позивач продовжувала термін зберігання шляхом здійсненні відповідних доплат. Однак 25.08.2022 року позивач дізналась, що номерні знаки НОМЕР_1 знищені та звернулась до відповідача із заявою про відновлення номерних знаків. 26.08.2022 відповідач, за результатами опрацювання заяви позивача, відмовив у відновленні зазначених номерних знаків, оскільки після закінчення оплати за їх зберігання позивачем не було подано платіжного документу, згідно якого термін зберігання продовжувався б. Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року дану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк на усунення недоліків.

02.11.2022 року за вх.№52835/22 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.11.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою у відповідача витребувано належним чином засвідчену копію акту про знищення номерних знаків НОМЕР_1 .

28.11.2022 року за вх. № 57170/22 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведені заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач вказує, що відповідно до абз. 2, 3 п. 5.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них №379 за письмовою заявою власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим транспортним засобом і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку транспортного засобу, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог п. 3.5 гл. 3 цієї Інструкції. За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну, вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку. Відповідач зауважує, що позивач 06.10.2021 року звернулась до нього із заявою щодо прийняття на платне зберігання номерних знаків НОМЕР_1 до 06.01.2022 року , долучивши до заяви квитанцію на суму 972 грн. Будь-яких інших платіжних документів, що підтверджують плату за зберігання зазначених номерних знаків, від позивача не надходило. Таким чином після завершення термін зберігання, вказаного у заяві від 06.10.2021 року, а саме 06.01.2022 року, та у зв`язку із відсутністю оплати відповідачем 14.01.2022 року було знищено номерні знаки НОМЕР_1 , що підтверджується актом №16. З огляду на викладене, відповідач зазначає, що діяв в межах та спосіб, визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим підставі для задоволення позовної заяви відсутні.

28.11.2022 року за вх. № 57174/22 до суду відповідачем надано витребувані докази.

Ухвалою суду від 10.01.2023 року у відповідача витребувано банківські виписки за період з 23.12.2021 року по 14.01.2022 року по надходженням на його рахунок коштів за призначенням "170541; НОМЕР_2 ;60; НОМЕР_3 ; відповідальне зберігання номерних знаків...".

17.01.2023 року за вх.№2136/23 відповідачем до суду надано витребувані докази.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

06.10.2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про прийняття на збереження до 06.01.2022 року номерних знаків НОМЕР_1 . До вказаної заяви додано квитанцію про сплату зазначеної послуги на суму 972 грн.

В подальшому, 23.12.2021 року позивачем здійснено оплату послуги на суму 648 грн., 19.02.2022 року на суму 324 грн.

Проте, відповідно до акту списання №16 від 14.01.2022 року, номерні знаки НОМЕР_1 списані з обліку.

25.08.2022 року позивач дізналась, що номерні знаки НОМЕР_1 знищені та звернулась до відповідача із заявою про відновлення номерних знаків.

Однак відповідач листом від 26.08.2022 року повідомив позивача, що, оскільки після закінчення оплати за зберігання номерних знаків нею не було надано до територіального сервісного центру №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області платіжного документу, відповідно до якого термін зберігання був би продовжений, такі номерні знаки в установленому законом порядку знищено. Щодо закріплення за транспортним засобом позивача ідентичних номерних знаків з іншими літеросполуками (серії), то відповідач вказав, що наведене можливо зробити після сплати їх вартості, яка визначена Порядком №795, та у разі наявності даних номерних знаків у сервісних центрах МВС.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо знищення номерних знаків, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30.06.1993 року державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників та належних користувачів ведеться Єдиний державний реєстр транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Єдині зразки державних номерних знаків та вимоги до них, у тому числі тих, що виготовляються за індивідуальним замовленням, встановлюються державними стандартами України.

Згідно з п. 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, (далі Порядок) на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Положеннями п. 8 Порядку обумовлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортного засобу, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

За приписами п. 16 Порядку на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п. 42 Порядку номерні знаки із перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів за умови відповідності їх інформаційного змісту щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера та серії встановленим вимогам можуть за зверненням власників перезакріплюватися за іншими транспортними засобами, придбаними таким власником або його дітьми, іншим із подружжя, батьками (за умови документального підтвердження таких родинних відносин відповідно до законодавства).

Порядок здійснення центрами надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на ТЗ встановлюється Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №379 від 11.08.2010 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 року за №123/18861 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Інструкція № 379).

Абз. 1 п. 4.1 Інструкції №379 передбачено, що у разі заміни номерних знаків (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація ТЗ із заміною свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. На заяві обов`язково проставляються відмітка про їх вилучення із зазначенням дати вилучення та підпис уповноваженої посадової особи. Вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що вже були в користуванні, і при їх відповідності встановленим вимогам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.

Відповідно до п. 5.2. Інструкції № 379 номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.

За письмовою заявою власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ і відповідають діючим стандартам, приймаються на зберігання Центром, який проводив зняття з обліку ТЗ, за умови внесення плати за їх зберігання відповідно до вимог пункту 3.5 глави 3 цієї Інструкції. Зазначені номерні знаки за зверненням їх власника перезакріплюються за іншими придбаними ними транспортними засобами або за транспортними засобами інших власників.

За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з п. 3.5 Інструкції № 379 посадовою особою Центру перевіряються повнота і правильність внесення вартості плати за послуги, що можуть надаватися підрозділами ДАІ згідно з Переліком платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №795 від 04.06.2007 року, а також повнота та правильність відшкодування вартості спеціальної продукції.

Відповідно до п. 39 згаданого вище Переліку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) плата за відповідальне зберігання номерних знаків перереєстрованих або знятих з обліку транспортних засобів для подальшого закріплення за іншими транспортними засобами цього ж власника становить 9 грн. за добу зберігання.

Аналіз наведених правових норм доводить, що номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві. За письмовою заявою власника ТЗ або уповноваженої ним особи на вказаний у заяві термін номерні знаки, які були закріплені за цим ТЗ приймаються на зберігання за умови внесення плати за їх зберігання. За відсутності такої заяви або після закінчення зазначеного в заяві терміну вилучені номерні знаки оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Таким чином, зберігання відповідачем номерних знаків є строковою платною послугою. Строк надання цієї послуги зазначається саме у заяві власника транспортного засобу, а тривалість його обмежується певними часовими рамками на розсуд заявника і виходячи з тривалості вказаного строку, визначається розмір плати, яку необхідно внести. Після закінчення встановленого у заяві строку зберігання, якщо власник ТЗ не надасть нову заяву про зберігання номерних знаків, то вони оприбутковуються як такі, що були в користуванні, і можуть видаватися для повторного використання або знищуються в установленому порядку.

Судом встановлено, що позивач 06.10.2021 року звернулась до відповідача із заявою про прийняття на збереження до 06.01.2022 року номерних знаків НОМЕР_1 . До вказаної заяви додано квитанцію про сплату зазначеної послуги на суму 972 грн.

В подальшому, 23.12.2021 року позивачем здійснено оплату послуги на суму 648 грн., 19.02.2022 року на суму 324 грн., але при цьому заява про прийняття на зберігання номерних знаків із зазначенням нового строку їх зберігання позивачем не подавалась.

На думку позивача, вона виконала свій обов`язок щодо подання заяви саме 06.10.2021 року, а до закінчення строку, визначеного у даній заяві 06.01.2022 року, 23.12.2021 року здійснила доплату за послугу зберігання номерних знаків в сумі 648 грн.

Проте, відповідач, згідно акту списання №16 від 14.01.2022 року, списав номерні знаки НОМЕР_1 з обліку у зв`язку із закінченням терміну зберігання, вказаного у заяві позивача від 06.10.2021 року.

В контексті наведеного суд зауважує, що передумовою надання відповідачем послуги відповідального зберігання номерних знаків є, по-перше, звернення із відповідною заявою, в якій зазначається новий строк надання такої послуги і, по-друге, здійснення оплати послуги, розмір якої розраховується виходячи з тривалості вказаного строку.

Разом з тим, законодавцем не визначено можливості продовження строку надання послуги відповідального зберігання номерних знаків лише за умови її оплати без надання відповідної заяви. Автоматичного продовження терміну зберігання номерних знаків діючим законодавством не передбачено.

Таким чином, після закінчення строку, вказаного в заяві ще від 06.10.2021 року про передання номерних знаків на зберігання, та за відсутності нової заяви із визначенням нового строку зберігання, уповноважений орган оприбутковує номерні знаки як такі, що були в користуванні, і при їх відповідності чинним стандартам можуть видаватися для повторного використання або знищуватися в установленому порядку.

В матеріалах справи наявна лише заява позивача від 06.10.2021 року про прийняття на зберігання до 06.01.2022 року номерних знаків НОМЕР_1 . Інші заяви позивача щодо продовження або встановлення нового строку зберігання після 06.01.2022 року відсутні, відповідно позивач не зверталась із такою заявою, але водночас здійснювала оплату послуг.

З огляду на наведене та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач при списанні номерних знаків НОМЕР_1 після закінчення строку їх зберігання, визначеного заявою від 06.10.2021 року, діяв у відповідності до норм чинного законодавства, відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо знищення, переданих на зберігання, номерних знаків НОМЕР_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позовна вимога зобов`язального характеру також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо знищення, переданих на зберігання, номерних знаків НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про дорожній рух", Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №379 від 11.08.2010 року та ст. ст. 2, 6, 9, 19, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Вінницькій області (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010 )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.01.2023 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна