Справа № 931/579/22
Суддя: Масляна С. В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 931/579/22
Провадження № 2-а/931/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Масляної С.В.,

за участю секретаря судових засідань - Марчук Н.Я.

представника позивача Василюка І.М.,

представника відповідача - Пукавського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області, Головного Управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 16.12.2022 року звернувся до суду з позовом до Володимирського районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Волинській області, про скасування постанови. Позов мотивує тим, що 11.12.2022 року інспектором поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відносно позивача винесено постанову серії БАВ №349326 від 11.12.2022 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зазначену постанову по справі про адміністративне правопорушення вважає незаконною та необгрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Відповідачем грубо порушено вимоги процесуального законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи, як такий, інспектором поліції не здійснювався. Після зупинки транспортного засобу, позивача було повідомлено, що причиною зупинки є неподання сигналу світлового покажчика повороту під час руху по вул. Шевченка у смт.Локачі. Після з`ясування відомостей щодо особи позивача як водія, інспектор поліції повідомив, що ним прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності та застосовано штраф у розмірі 510,00 грн. Вказане рішення прийнято та повідомлено позивачу інспектором поліції без навіть формального з`ясування обставин справи, без з`ясування обставин дорожнього руху, а також без дотримання прав позивача як особи, щодо якої здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, позивачем зверталася увага інспектора поліції на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, а також на відсутність в діянні позивача складу адміністративного правопорушення. На пояснення позивача інспектором поліції було повідомлено про застосування штрафу без дотримання визначеної Кодексом процедури розгляду справи, зокрема з порушенням вимог ст.ст. 268,278КУпАП, не з`ясовано обставини, що мають значення для розгляду справи. Усі вказані обставини, зокрема, порушення інспектором поліції прав позивача та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, на думку сторони позивача, знайде також своє відображення у відеозаписах з нагрудних реєстраторів працівників поліції (у випадку здійснення фіксації). Відповідно, при винесенні оскаржуваної постанови не досліджено та не враховано докази у справі; не забезпечено дотримання прав позивача та можливість реалізації позивачем визначених Кодексом прав. В порушення вимог ст.278 Кодексу не вчинено визначені дії, спрямовані на підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначені порушення, в їх сукупності, свідчать про незаконність, винесеної постанови та наявність підстав для задоволення позову. Окрім порушення прав позивача та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції надано невірну оцінку обставинам керування позивачем транспортним засобом та невірно застосовано положення Правил дорожнього руху. Потрібно також зауважити, що позивачу залишено нечитабельний примірник постанови, копія якої все ж таки надається до позовної заяви. З наявного у позивача примірника оскаржуваної постанови неможливо чітко зрозуміти як суті інкримінованих позивачу діянь, так і відомостей про інспектора, яким винесено постанову.

В зв`язку з наведеним, просить скасувати як незаконну та необгрунтовану постанову інспектора поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Ухвалою судді від 22 грудня 2023 року вищевказаний позов залишено без руху.

05 січня 2023 року на виконання ухвали представником позивача подано суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву., в якій відповідачем, крім Володимирського РВП ГУНП у Волинській області визначено також Головне управління Національної поліції у Волинській області, заявлено клопотання пр викик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 10.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Володимирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області, Головного Управління національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

19 січня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який мотивований тим, що 11.12.2022 року о 10:30 при здійсненні патрулювання території обслуговування №1 (сел.Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 виявлено факт вчинення правопорушення, а саме: ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 2106" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Шевченка в смт.Локачі. Виявивши дане правопорушення, наряд "Ливар-ІІ" в складі інспектора ОСОБА_2 та лейтенанта поліції ОСОБА_3 , увімкнувши проблискові маячки на службовому транспорті здійснив рух за автомобілем, котрим керував ОСОБА_1 . Останній проїхавши певну відстань, не увімкнувши покажчика лівого повороту, зупинився та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Після чого, інспектор підійшов до водія, представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.9.2 Б, 9.9 Б, 31.4.7 Є ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, інспектор роз`яснив право оскаржити дану постанову у судах. 11.12.2022 року інспектором поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було винесено постанову серії БАВ №349326 від 11.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАп, дані правопорушення об`єднано згідно ч.2 ст. 36 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. З тих підстав, просить у позові ОСОБА_1 відмовити.

20 січня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, з метою ознайомлення з матеріалами відзиву та підготовки відповіді на відзив.

Клопотання представника позивача задоволено, розгляд справи відкладено на 16:00 26 січня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зокрема, наголосив, що інспектором порушено порядок розгляду справи, не провівши безпосередньо розгляду справи на місці, не роз`яснивши позивачу його прав, інспектор прийняв постанову, після чого лише повідомив позивача, що він має право оскаржити вказану постанову. Жодне з порушень ПДР України, що вказані в постанові, не підтверджується наданим на його запит відеозаписом із нагрудного реєстратора поліцейського.

Представник відповідача Пукавський О.В. в судовому засіданні позов заперечив, при цьому погодився, що інспектором поліції ОСОБА_2 порушено порядок розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 11 грудня 2022 року інспектором поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № № 349326, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122, ч.2 ст. 122, ст.125 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП накладенно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.12.2022 року о 10:25 в смт. Локачі по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , не ввімкнув покажчик повороту при зміні руху, під час зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію та під час огляду авто не мав вогнегасника, аптечки та знака аварійної зупинки, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122, ч.2 ст. 122, ст.125 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Основоположним доводом позивача є те, що він не порушував правил дорожнього руху.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень у розглядуваній справі - Головне Управління національної поліції у Волинській області, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно п. 9.2 «б» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

На долученому представником відповідача до відзиву відеозаписі відображено розмову поліцейських з водієм, проте самого факту порушення ОСОБА_1 пункту 9.2 «б» (неувімкнення світлового покажчику повороту при зміні напрямку руху), що, як слідує із матерілів справи, стало причиною зупинки керованого позивачем автомобіля, а також моменту зупинки його працівниками поліції не зафіксовано. Вказане свідчить про відсутність у працівників поліції підстав, передбачених ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відносно зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9.9 Б ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар. Як встановлено з наданого суду відеозапису із нагрудного реєстратора поліцейського, ОСОБА_1 стверджує, що увімкнув аварійну сигналізацію, при цьому зазначає, що світиться вона лише з одного боку, оскільки з іншої сторони, мабуть, вийшла з ладу. Дійсно, з відеозапису вбачається, що на належному ОСОБА_1 транспортному засобі увімкнена аварійна сигналізація, при цьому світовий покажчик світиться з лівого боку, з правого - ні. При цьому, інспектором не з`ясовувалось, коли саме і при яких обставинах вийшов з ладу покажчик аварійної сигналізації з правого боку. Як зазначив представник позивача під час судового засідання, про вказану несправність світлових покажчиків ОСОБА_1 дізнався під час зупинки його працівниками поліції.

Згідно 31.4.7 Є ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

З відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського встановлено, що він не пред`явив до водія вимогу показати наявність медичної аптечки, аварійного знака та вогнегасника. Поліцейський тільки запитав дослівно: "Чи купив ОСОБА_1 медичну аптечку, аварійний знак та вогнегасник?". ОСОБА_1 відповів: "Ні", хоча при складанні постанови заначив інспектору, що у нього все є в наявності. Інспектор вказаного твердження Василюка М.М. не перевірив, не пересвідчився у відсутності медичної аптечки, аварійного знака та вогнегасника.

Таким чином, з відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського, що наданий на запит представника позивача, а також долученого до відзиву представником відповідача не встановлено фактів порушення позивачем п.п.9.2 Б, 9.9 Б, 31.4.7 Є ПДР України.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Покликання відповідача у відзиві на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є безпідставними, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, інспектор при зупинці транспортного засобу не роз`яснив права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. З відеозапису також не вбачається, що проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачами не надано суду жодного доказу щодо правомірності дій посадової особи при складанні постанови відносно позивача, необґрунтованості позовних вимог тощо.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до висновку, що аналіз фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи, у їх взаємному зв`язку та сукупності, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122, ст.125 КУпАП.

Враховуючи зазначене, постанову від 11.12.2022 року серії БАВ № 349326 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122, ст.125 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Володимирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області, Головного Управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Головного Управління національної поліції у Волинській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №349326 від 11.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122, ст.125 КУпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30.01.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Володимирський районний відділ поліції Головного Управління національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: м.Володимир вул. Соборна, 6.

Відповідач: Головне Управління національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Винниченка, 11 Волинської області.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна