Справа № 440/4581/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 р.Справа № 440/4581/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Різник Л.В.,

представників відповідача - Паламара Д.О., Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 (головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, повний текст складено 19.08.22 року) по справі № 440/4581/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу начальника ГУНП в Полтавській області № 430 від 18 квітня 2022 року "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Полтавській області № 196 о/с від 30 квітня 2022 року "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Полтавського районного управління поліції з 01 травня 2022 року;

- стягнути з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2022 року по день фактичного поновлення на службі;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України ГУ НП в Полтавській області та в частині стягнення грошового забезпечення за один місяць в сумі 9 116,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що дисциплінарного поступку ним скоєно не було, при застосуванні дисциплінарного стягнення відповідач не встановив наявності вини позивача у скоєнні порушення, мети та мотивів, обставин, які впливають на ступінь і характер його відповідальності, причин та умов, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених збитків, а тому накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, є безпідставними та протиправними.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно проігнорував незаконність застосування дисциплінарного стягнення керівництвом ГУНП і подальшого його звільнення зі служби в Національній поліції.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язок повідомлення про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, за скороченим номером 102 та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції встановлений наказом № 100 від 08.02.2019 лише при умові наявності таких обставин, які б свідчили про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Разом з тим, особисто він огляд неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не здійснював, про факт виявлення наркотичних речовин його ніхто не повідомив, отже позивач не мав підстав для здійснення повідомлення про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

При цьому, на думку апелянта, наказ № 100 від 08.02.2019 «Про порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції, заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» не являється зобов`язуючим підзаконним нормативно-правовим актом, а лише регламентує порядок і процедуру реєстрації, оформлення та руху відповідних заяв лише при умові виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення.

Посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що ГУНП в Полтавській області, як відповідач, упереджено зазначає, що під час особистого огляду неповнолітнього ОСОБА_2 та повнолітнього ОСОБА_3 працівниками поліції було виявлено наркотичні речовини, а саме, порошок білою кольору, але цей факт не підтверджується будь якими належними та допустимими доказами, які відповідач повинен надавати на підтвердження своїх слів та рішень і такі твердження є виключно його власними припущеннями та безперечно суперечить реальним обставинам справи та подіям, які мали місце того дня під час несення патрульної служби.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції оминув той факт, що відповідач не надав належних й допустимих доказів відносно ОСОБА_1 про факт висування усної вимоги щодо надання неправомірної вигоди у сумі 6 000 грн., а посилання виключно на твердження зацікавлених осіб не може бути такими доказами, а відтак і підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з органів поліції.

Вважає, що відсутність встановлених і беззаперечних даних і їх доведеність щодо винних його дій, як працівника поліції, за змістом статуту Національної поліції України не дає жодних підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, але цю вимогу порушив відповідач і вочевидь проігнорував суд першої інстанції.

Вказує, що ним як поліцейським, не було вчинено винних дій, що призвели до порушення законодавства України, підзаконних нормативно-правових актів чи норм Дисциплінарного статуту Національної поліції чи прав і свобод перевіряємих під час його патрулювання громадян і його твердження не спростовані жодними належними та допустимими доказами.

Головне управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги, вважали рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 26.08.2010 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України.

17.03.2022 Полтавським управлінням ДВБ НП України направлено відповідачу лист, в якому зазначено про можливі неправомірні дії старшого інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_4 , старшого інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1

28.03.2022 начальником ГУНП в Полтавській області прийнято наказ № 229 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким призначено комісійне службове розслідування у формі письмового провадження з метою з`ясування обставин викладений у листі від 17.03.2022.

Під час службового розслідування відповідачем опитано позивача, капітана поліції ОСОБА_4 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , капітана поліції ОСОБА_6 , капітана поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , лейтенанта поліції ОСОБА_11 , майора поліції ОСОБА_12 , досліджено службову характеристику позивача, за наслідком якого складено висновок службового розслідування від 16.04.2022 (а.с. 34-40).

Висновком службового розслідування встановлено порушення, зокрема, ОСОБА_1 вимог пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, підпунктів 1, 2 ч. 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, пунктів 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100 та визнано за необхідне застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби.

Пунктом 3 наказу начальника ГУНП в Полтавській області від 18 квітня 2022 року № 430 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" наказано за скоєння дисциплінарного проступку інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с. 41-45).

В наказі зазначено про вчинення дисциплінарного проступку інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_1 , а саме неповідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 30.04.2022 № 196 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції за за п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 46).

Позивач вважаючи накази про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також про звільнення зі служби протиправними та необґрунтованими, звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення дисциплінарного проступку є доведеним, накази відповідачем прийняті у порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст.8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Приписи ст.18 Закону №580-VIII зобов`язують поліцейського: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності.

Так, висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Полтавського районного управління поліції ГУНП від 16 квітня 2022 установлено, що 15 березня 2022 року капітан поліції ОСОБА_4 , старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи у добовому наряді у складі групи реагування, біля будинку АДРЕСА_1 виявили двох осіб, а саме: неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , які були причетні до незаконного зберігання наркотичних засобів. У подальшому ОСОБА_9 (неповнолітнього) та ОСОБА_8 поліцейські декілька годин утримували у двох автомобілях: службовий транспортний засіб Шкода Рапід, д.н.з НОМЕР_1 та особистий транспортний засіб Рено Меган, д.н.з НОМЕР_2 , який належить начальнику сектору превенції відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП капітану поліції ОСОБА_6 .

У ході службового розслідування було опитано ОСОБА_8 , який пояснив, що 15 березня 2022 року його разом із товаришем ОСОБА_13 , який мешкає у с. Зачепилівка, затримали працівники поліції у м. Полтава в районі Південного залізничного вокзалу. Поліцейських було п`ятеро на двох автомобілях (один службовий, інший цивільний). З метою звільнення ОСОБА_8 та його товариша поліцейські вимагали у останніх кошти. На момент написання письмового пояснення ОСОБА_8 в порядку статті 63 Конституції України відмовився від подальших свідчень стосовно подій, які відбувалися 15 березня 2022 року.

У свою чергу ОСОБА_9 пояснив, що 15 березня 2022 року о 10:00 він приїхав до с. Руденківка до своєї дівчини та випадково біля магазину зустрів свого знайомого ОСОБА_14 . У цей час ОСОБА_9 у телеграм-каналі "Глово" надійшло повідомлення про те, що останній переміг у рулетці та виграв 0,5 гр. амфетаміну, а також прийшли координати. Вказане місце було на території м. Полтава. Про свій виграш ОСОБА_9 розповів ОСОБА_15 , на що останній запропонував разом поїхати та забрати "закладку". Близько 11:30 ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 прибули на Південний залізничний вокзал у м. Полтава. За координатами місце схову амфетаміну знаходилося поряд з річкою неподалік 1-го міського пляжу. Приблизно о 12:00 ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 наблизились до місця схову "закладки" та неподалік побачили два автомобіля, один з яких був службовий білого кольору, інший - цивільний синього кольору. Побачивши хлопців поліцейські (5 осіб) покликали їх до себе. Поліцейські запитали чи прийшли хлопці за "закладками", на що останні відмовили у відповіді. Поліцейські вихопили мобільні телефони з рук хлопців та у мобільному телефоні ОСОБА_9 виявили фото з координатами "закладки". Виявивши місце "закладки" поліцейські повідомили, що воно співпадає з координатами на фото у мобільному телефоні ОСОБА_9 . Один з поліцейських разом з ОСОБА_9 сходили та забрали "закладку", пакунок з білим порошком. Після чого ОСОБА_8 сів до автомобіля з двома поліцейськими та поїхали у невідомому напрямку. ОСОБА_9 у свою чергу з трьома іншими чоловіками сів до поліцейського службового автомобіля. Один з поліцейських запитав скільки коштує пакунок, на що ОСОБА_9 відповів, що 360,00 грн. Поліцейський повідомив, що для того, щоб відпустити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 необхідно по 3000,00 гривень з кожного. Коли ОСОБА_9 сів до автомобіля, то зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про необхідність знайти грошові кошти. Деякий час ОСОБА_9 їздив по місту з полі

Зі змісту наданих позивачем пояснень вбачається, що він 15 березня 2022 року перебував на добовому чергуванні у складі мобільної групи СПДН разом з капітаном поліції ОСОБА_4 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 нас службовому автомобілі Шкода Рапід, д.н.з. НОМЕР_3 . Близько 12-13 години хтось з колег ОСОБА_1 здзвонився з колегами з відділення поліції № 1 Полтавського РУП, які також знаходились на патрулюванні на території обслуговування та домовилися зустрітися з ними для розмови та з метою перекурити. Зустрілися з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поряд з р. Ворскла в районі "Зелений острів". З лісосмуги виходило багато підозрілих осіб, яких колеги з відділення зупиняли та перевіряли. Через деякий час на тому місці було зупинено двох підозрілих молодих хлопців. Під час перевірки у одного із них у мобільному телефоні було виявлено фото, яке візуально нагадувало фото із координатами "закладки" з наркотичними речовинами. Під час поверхневого огляду осіб заборонених речей та предметів виявлено не було. ОСОБА_5 пішов з одним із хлопців, у якого було виявлено фото у мобільному телефоні, з метою пошуку наркотичних речовин. Через деякий час вони повернулися та ОСОБА_5 повідомив, що нічого знайдено не було. ОСОБА_13 пояснив колегам, що фото, яке було знайдено у нього в мобільному телефоні старе, та за цими координатами "закладка" була давно знайдена. У цей час ОСОБА_1 та колегам із СПДН надійшло службове завдання щодо домашнього насильства у мікрорайоні "Сади" в м. Полтава. Один із хлопців (старший) залишився з колегами з відділення поліції № 1, з яким проводилась бесіда. Так як ОСОБА_13 був неповнолітній було вирішено зателефонувати матері останнього та зачекати її, щоб та приїхала та забрала сина. Також ОСОБА_13 було запропоновано їхати з ОСОБА_1 та колегами з СПДН у службовому автомобілі. ОСОБА_5 було повідомлено матері неповнолітнього, що її син з поліцейським у м. Полтаві, на що остання повідомила, що приїде та забере хлопця. Під час розмов жодних грошових коштів у матері не вимагав. Під час обслуговування виклику ОСОБА_5 залишився з неповнолітнім, а ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 займалися обслуговуванням виклику. Після завершення відпрацювання виклику матір ОСОБА_13 повідомила, що під`їжджає до м. Полтави та було вирішено їхати до вул. 23 вересня та чекати її там. Прочекавши деякий час мати ОСОБА_13 не з`явилась. Після чого було прийнято рішення відвезти ОСОБА_13 до Південного залізничного вокзалу у м. Полтава, щоб останній самостійно сів на потяг та дістався додому. ОСОБА_1 повідомив, що під час руху у службовому автомобілі спілкувався з дружиною по мобільному телефону, якій у присутності ОСОБА_13 повідомляв номер банківської картки "Приватбанк". Дружина інколи здійснює продаж речей через мобільний додаток "OLX", повідомила, що продає якісь речі, тому останній необхідний був номер банківської картки, щоб туди поступили грошові кошти. Через деякий час ОСОБА_1 на рахунок поступили грошові кошти, як він вважав від продажу речей. Потім стало відомо, що грошові кошти поступили від ОСОБА_13 , звідки він дізнався номер банківської картки ОСОБА_1 невідомо, можливо почув, коли поліцейський казав номер дружині. ОСОБА_1 грошових коштів від ОСОБА_13 не вимагав та не мав жодних незаконних намірів щодо неповнолітнього та його товариша. Грошові кошти у розмірі 2000 гривень ОСОБА_1 зняв з банкомату так як вважав, що це кошти від продажу товару дружиною. Особисто ОСОБА_1 мобільний телефон ОСОБА_13 з фото з координатами "закладки" наркотичних речовин не бачив. Жодних протоколів не складалось, поліцейське піклування не здійснювалось. Подія на спеціальний номер "102" не реєструвалась, так як заборонених у вільному обігу речовин виявлено не було.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100 (далі - Порядок №100) поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач як і інші поліцейські, які перебували на місці виявлення ознак правопорушення всупереч Порядку № 100 не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що у подальшому призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності.

При цьому, з матеріалів даної справи вбачається, що, позивач не вчинивши дій, які вимагаються від поліцейського приписами Порядку №100, разом з іншими поліцейськими, утримував в службовому та особистому автомобілі протягом декількох годин ОСОБА_9 (неповнолітній) та ОСОБА_8 без відповідного реагування на підозру щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. Зі змісту наданих позивачем пояснень у ході дисциплінарного провадження вбачається, що поліцейське піклування не здійснювалося та інших протоколів не складалося.

Оскільки події 15.03.2022 жодним чином не були зафіксовані поліцейськими Полтавського РУП, 30 березня 2022 року дисциплінарною комісією про такий факт було повідомлено за скороченим номером екстреного виклику поліції "102", та в подальшому зареєстровано до ІТС ІПНП (ЄО) відділення поліції № 1 за № 2082. Розгляд вищевказаного звернення було доручено працівникам відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП. За результатами перевірки особи причетні до незаконного обігу наркотичних засобів не встановлені.

Отже, неможливість встановлення осіб за результатом розгляду звернення є наслідком непрофесійності дій, зокрема позивача.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд першої інстанції вірно погодився з висновком дисциплінарної комісії про можливість застосування, зокрема, до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку внаслідок порушення вимог пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, підпунктів 1, 2 ч. 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, пунктів 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100.

Доводи апеляційної скарги, що притягуючи до дисциплінарної відповідальності , відповідач не навів і не надав жодних доказів, існування у позивача підстав для повідомлення за екстреним визовом "102" про можливе кримінальне порушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних речовин є безпідставними, оскільки з висновку службового розслідування вбачається наявність таких підстав.

Щодо доводів апелянта про ігнорування судом першої інстанції суті наказу № 100 , зокрема, що повідомлення про виявлення обставин можливе при умові наявності таких обставин, а відсутність таких обставин не вимагає здійснювати такі повідомлення, колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на особистих припущеннях скаржника та протирічать матеріалам справи, оскільки з урахуванням вищенаведених висновків, позивач, повинен був повідомити за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення осіб (один з яких неповнолітній), відносно яких виникла підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. При цьому, не вчинивши вказаних дій, поліцейські, зокрема, позивач, продовжували утримувати ОСОБА_9 (неповнолітній) та ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, Порядок №100 є зобов`язуючим підзаконним нормативно-правовим актом, а приписи п.п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII зобов`язують поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Колегія суддів зазначає, що Порядок №100 регулює ведення, зокрема, в територіальних (відокремлених) підрозділах поліції єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, а тому відповідно є обов`язковим для його дотриманням позивачем. Також, зі змісту листа начальника ПРУП ГУНП в Полтавській області від 27.04.2022, адресованого начальникові УГІ ГУНП в Полтавській області вбачається, що з особовим складом ПРУП ГУНП в Полтавській області було проведено додаткові заняття з вивчення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції, Закону №580-VIII, Правил №100, а також попереджено, що в разі нехтування співробітниками даних вимог будуть притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апелянта, що утримання ОСОБА_9 (неповнолітнього) та ОСОБА_8 було викликано здійсненням заходів щодо організації допомоги останнього, його матері, та виключно з метою організації безпеки вказаного неповнолітнього, оскільки останній був не місцевий, колегія суддів відхиляє, оскільки не вбачається необхідності надання згаданої допомоги, з урахуванням обставин даної справи, особі, яка вже досягла 16 років і має право на вільне пересування в денний час доби. Крім того, з урахуванням приписів ст.41 Законом №580-VIII у поліцейських, у т.ч. позивача, були відсутні підстави для застосування заходів поліцейського піклування.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про не доведення відповідачем факту, як підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, того, що поліцейські, серед яких був і позивач - ОСОБА_1 , "незаконно", на протязі декількох годин утримували у двох автомобілях: у службовому транспортному засобі "Шкода Рапід" та у особистому транспортному засобі Рено Меган, ОСОБА_9 (неповнолітнього) та ОСОБА_8 , оскільки доведеним є факт, що у службовому транспортному засобі "Шкода Рапід", в якому постійно знаходився і позивач 15.04.2022, перебував лише неповнолітній ОСОБА_9 , і підстави його перебування належним чином вмотивовані в позовній заяві, з посиланнями на приписи п.1 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію".

Колегія суддів вважає безпідставними вказані доводи, оскільки факт неповідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення осіб (один з яких неповнолітній), відносно яких виникла підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, при фактичному утриманні вказаних осіб з метою їх перевірки, підтверджується матеріалами службового розслідування, поясненнями осіб опитаних у ході службового розслідування, а факт утримання ОСОБА_9 (неповнолітнього) фактично підтверджується самим позивачем.

При цьому, з висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 16.04.2022 та із витягу із наказу ГУНП в Полтавській області від 18.04.2022 №430 вбачається, що об`єктивно підтвердити або спростувати в рамках службового розслідування факти незаконного затримання неповнолітнього поліцейськими Полтавського РУП ГУНП не є можливим у зв`язку із відсутністю на момент завершення службового розслідування доказів (документів), які б підтверджували факт таких дій, тобто встановлення наявності або відсутності таких фактів можливо лише в рамках кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції обминув той факт, що відповідач не надав належних й допустимих доказів відносно ОСОБА_1 про факт висування усної вимоги щодо надання неправомірної вигоди у сумі 6 000 грн., а посилання виключно на твердження зацікавлених осіб не може бути такими доказами, а відтак і підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з органів поліції, колегія суддів вважає такими, що жодним чином не впливають на вирішення даної справи, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було саме те, що останній в порушення наведених вище норм Порядку №100 не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення осіб (один з яких неповнолітній), відносно яких виникла підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.

Отже звільнення позивача відбулося (обґрунтовано) з інших підстав ніж ті, які вказує апелянт.

Крім того, з висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 16.04.2022 та з витягу із наказу ГУНП в Полтавській області від 18.04.2022 №430 вбачається, що об`єктивно підтвердити чи спростувати в рамках службового розслідування факти отримання поліцейськими неправомірної вигоди від осіб за не притягнення до відповідальності, неможливо.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем, як поліцейським, не було вчинено винних дій, що призвели до порушення законодавства України, підзаконних нормативно-правових актів чи норм Дисциплінарного статуту Національної поліції чи прав і свобод перевіряємих під час його патрулювання громадян, а його твердження не спростовані жодними належними та допустимими доказами, а судом першої інстанції безпідставно проігноровано незаконність застосування дисциплінарного стягнення керівництвом ГУНП і подальшого його звільнення зі служби в Національній поліції, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду у даній справі.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування п. 3 наказу начальника ГУНП в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 430 від 18 квітня 2022 року; визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУНП в Полтавській області № 196 о/с від 30 квітня 2022 року "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 зі служби та, як наслідок, відсутності підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Оскільки вимоги позивача в частині визнання протиправними та скасування п. 3 наказу № 430 від 18 квітня 2022 року та наказу № 196 о/с від 30 квітня 2022 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що похідні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області та стягнення з ГУНП в Полтавській області суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність його рішень, які є предметом оскарження у даній справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 по справі № 440/4581/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 25.01.2023 року