Справа № 160/18419/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
16.11.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі головному сержанту 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена Постановою КМУ від 28.02.2022р. № 168 в вересні та жовтні місяцях 2022 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити головному сержанту 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень щомісячно за вересень, жовтень місяці 2022 року з урахуванням виплачених сум за цей період.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходить службу на посаді головного сержанта 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу від 12.04.2021 №70. У вересні місяці 2022 року ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення в розмірі 73 218,33 грн, що підтверджується роздруківкою та випискою з банку, тобто в розмірі меншому, ніж передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова № 168). Відповідач, починаючи з вересня місяця 2022 року, в порушення вимог абз. 1 п.п. 4 п. 1 Постанови № 168 нараховує та виплачує ОСОБА_1 грошове забезпечення в розмірі меншому, ніж 100000 гривень, не враховуючи, що позивач отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини, перебуваючи в місті Бахмут Донецької області, тобто на території України, де безпосередньо ведуться бойові дії. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 .
Позивач проходить службу на посаді головного сержанта 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу від 12.04.2021 №70, долученим до позовної заяви та не заперечується відповідачем.
З березня до серпень (включно) 2022 року позивач отримував збільшену додаткову доплату в розмірі 100000 гривень щомісячно до основної суми грошового забезпечення, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями довідок про суми виплачених коштів з карткового рахунку позивача, відкритого в АТ «КБ Приватбанк»
07.09.2022 ОСОБА_1 отримав травму, перебуваючи в районі міста Бахмут Донецької області, де брав безпосередню участь у бойових діях, забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії отримав травму, а саме пов`язану з проходженням військової служби, захистом Батьківщини.
З дня отримання травми позивач перебував на лікарняному та проходив медичне обстеження, а саме:
- згідно виписки стаціонарного хворого № 4995 з 21.09.2022 по 07.10.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в МКЛ-8 м. Дніпро з діагнозом: Н90.3 Гостра двобічна сенсоневральна приглуховатість 1 ст. зліва, глухота справа; Т70.0 Акубаротравма вуха.
10.10.2022 лікарем-невропатологом вищої категорії працівником ЗСУ ОСОБА_2 складено подання на ВЛК в/ч НОМЕР_5 стосовно старшого сержанта військової служби за контрактом, в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , 1987 року народження, призваного ІНФОРМАЦІЯ_3 12.04.2021; зенітника.
У поданні визначено наступний діагноз - стан після мінно-вибухової травми (07.09.2022): відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості, геморагічні забої правих тім`яної та потиличної ділянок, гостре акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок у вигляді гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови 0 метра правим вухом та 3 метра лівим вухом, ПХО вогнепальних осколкових поранень (07, 08, 16.2022) м`яких тканин правої потиличної ділянки голови, правих плеча, лопатки, ліктя. Довідка про обставини травми не надана.
Вказано в поданні: травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 гр. II Розладу хвороб ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) календарних днів.
Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 від 14.10.2022 №1371 проведено медичний огляд старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 1984 року народження (суд враховує, що за паспортними даними позивач 1987 року народження), при військовій частині НОМЕР_5 14.10.2022 та постановлено наступний діагноз - стан після мінно-вибухової травми (07.09.2022): відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості, геморагічні забої правих тім`яної та потиличної ділянок, гостре акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок у вигляді гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови 0 метра правим вухом та 3 метра лівим вухом, ПХО вогнепальних осколкових поранень (07, 08, 16.2022) м`яких тканин правої потиличної ділянки голови, правих плеча, лопатки, ліктя. Довідка про обставини травми не надана.
В довідці зазначено: травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 81 гр. II Розладу хвороб ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) календарних днів.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №268 від 08.10.2022 старшого сержанта ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з лікування з КНП «Дніпровська міська лікарня №8» Дніпровської міської ради 08.10.2022. З 09.10.2022 наказано старшого сержанта ОСОБА_1 зарахувати на котлове забезпечення військової частини.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №275 від 15.10.2022 старшого сержанта ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що вибув з пункту постійної дислокації у відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 16.10.2022 по 14.11.2022. Виключено позивача з котлового забезпечення військової частини з 16.10.2022.
31.10.2022 позивач отримав індексацію грошового забезпечення від військової частини НОМЕР_1 за вересень 2022 року у розмірі 1262,57 грн.
Позивач, вважаючи, що йому протиправно не виплачено додаткову винагороду за служу в умовах воєнного стану звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2-4 статті 9 Закону України №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
В подальшому постановою Уряду від 01.04.2022 №400 до наведеного пункту внесено зміни, якими, зокрема, передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Визначальним питанням для вирішення справи є надання правової оцінки діям відповідача, які виразились, на думку позивача, в непроведенні нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період перебування на лікарняному та стаціонарному лікуванні у вересні та жовтні 2022 року.
Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.
Згідно пункту 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Пунктом 6.11 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Положеннями пункту 6.14 закріплено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз 12 місяців.
Згідно пункту 6.35 Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Аналіз наведених положень дає підстав для висновку, що постанова ВЛК у вигляді довідки про потребу у відпустці за станом здоров`я приймається тільки у випадку, якщо військовослужбовець після закінчення лікування у лікарському закладі потребує часу для відновлення та не може приступити до виконання службових обов`язків.
Саме тому, на переконання суду, Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
У відзиві відповідачем пояснено, що доплата була проведена у грудні 2022 року через те, що батальйони, підрозділи, групи військової частини НОМЕР_1 розташовані в різних містах введення бойових дій, що насамперед слугує причинами та наслідками того, що начальники (командири) із запізненням можуть подавати рапорти, накази та інші документи щодо нарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям.
Проводячи розрахунок виплат додаткової винагороди позивачу, судом встановлено наступне.
Так, у вересні 2022 року 30 календарних днів, за які позивач мав право отримати додаткову винагороду.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач у спірний період вересень 2022 року с 01.09.2022 по 07.09.2022 включно перебував в районі міста Бахмут Донецької області, де брав безпосередню участь у бойових діях, забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії отримав травму, а саме пов`язану з проходженням військової служби, захистом Батьківщини.
Вказаний факт сторонами не заперечується, отже у вказаний період позивач мав право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн.
У періоди з 08.09.2022 по 19.09.2022 та з 21.09.2022 по 07.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в МКЛ-16 м.Дніпро та в МКЛ-8 м. Дніпро відповідно, отже мав право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн.
Водночас суд звертає увагу, що 20.09.2022 позивач не перебував на лікуванні, доказів протилежного суду не надано. Також, судом не встановлено, що 20.09.2022 позивач переміщувався з одного лікувального закладу до іншого, оскільки МКЛ-16 м.Дніпро та в МКЛ-8 м. Дніпро перебувають в межах території м. Дніпра, та позивач мав можливість без потреби в додаткових днях прибути на стаціонарне лікування з МКЛ-16 м.Дніпро до МКЛ-8 м. Дніпро.
Відтак, підстави для розрахунку додаткової винагороди 20.09.2022, виходячи з 100000 грн, відсутні.
Отже, судом не встановлено порушень в діях відповідача щодо розрахунку додаткової винагороди у вересні 2022 року.
У жовтні 2022 року 31 календарний день.
Судом встановлено, що з 21.09.2022 по 07.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в МКЛ-8 м. Дніпро, отже мав право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №268 від 08.10.2022 старшого сержанта ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації з лікування з КНП «Дніпровська міська лікарня №8» Дніпровської міської ради 08.10.2022. З 09.10.2022 наказано старшого сержанта ОСОБА_1 зарахувати на котлове забезпечення військової частини.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №275 від 15.10.2022 старшого сержанта ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що вибув з пункту постійної дислокації у відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 16.10.2022 по 14.11.2022. Виключено позивача з котлового забезпечення військової частини з 16.10.2022.
Отже, у період з 08.10.2022 по 15.10.2022 включно позивач перебував у місці дислокації військової частини НОМЕР_1 та не брав безпосередню участь у бойових діях, доказів зворотного суду не надано.
З 16.10.2022 по 14.11.2022 позивач перебував на лікарняному, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 від 14.10.2022 №1371, із зазначенням - травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби, та якою визначено, що ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) календарних днів.
Відтак, період з 16.10.2022 по 31.10.2022 мав бути розрахований позивачу, виходячи зі 100000 виплати додаткової винагороди.
Отже, судом не встановлено порушень в діях відповідача щодо розрахунку додаткової винагороди у жовтні 2022 року.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, судом не встановлено порушень в діях відповідача щодо розрахунку додаткової винагороди позивача за постановою №168, оскільки позивач після отримання у грудні 2022 року донарахованих сум коштів, до суду не подавав жодних пояснень в обґрунтування проведеного розрахунку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову та звільненням позивача від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна