Справа № 400/3999/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 р. № 400/3999/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Величка А.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест", вул. Чернецького, 110/Б, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55201,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, Державної податкової служби України, Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, Головного управління ДПС у Волинській області, Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010,
про:визнання протиправним та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест" (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі - відповідач 1), Державної податкової служби України (надалі - відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063719/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 7 від 31.03.2022 року на суму 918515,70 грн. (вт.ч. ПДВ 163585,95 грн.);

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063714/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної №8 від 31.03.2022 року на суму 970209,90 грн. (вт.ч. ПДВ 161701,65 грн.);

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063713/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 9 від 31.03.2022 року на суму 944618,40 грн. (вт.ч. ПДВ 157436,40 грн.);

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063712/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 10 від 31.03.2022 року на суму 965378,70 грн. (вт.ч. ПДВ 160869,45 грн.);

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063715/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 11 від 31.03.2022 року на суму 979060,50 грн. (вт.ч. ПДВ 163176,75 грн.);

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063716/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 12 від 31.03.2022 року на суму 826818,30 грн. (вт.ч. ПДВ 137803,05 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було складено та подано на реєстрацію податкові накладні від 31.03.2022 року №№7, 8, 9, 10, 11, 12 на користь ТОВ "Сонторс", проте така реєстрація була зупинена. У квитанціях №1 зазначено, що підставою для зупинення реєстрації є те, що «коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1, відсутні в таблиці даних платника на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». У зв`язку із цим позивачем було подано повідомлення про надання пояснень та копій первинних документів щодо пн/рк від 31.03.2022 року №№7, 8, 9, 10, 11, 12, реєстрацію яких зупинено. Незважаючи на те, що позивачем було подано необхідні документи для обґрунтування цих податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області прийняло рішення №7063719/41712806 від 14.07.2022 року, №7063714/41712806 від 14.07.2022 року, №7063713/41712806 від 14.07.2022 року, №7063712/41712806 від 14.07.2022 року, №7063715/41712806 від 14.07.2022 року, №7063716/41712806 від 14.07.2022 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від 31.03.2022 року №№7, 8, 9, 10, 11, 12. Підставами для відмови зазначено, що позивачем начебто не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаженн, розвантаження продукції складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (в додатковій інформації вказано: неналежним чином оформлені товаро-транспортні документи (відсутні підписи водіїв). Не надано достатній пакет документів, а саме не надано картку рах.361/акт звірки взаєморахунків з контрагентом, відповідно неможливо встановити дотримання платником вимог п. 187.1 ПКУ). Вказав, що вказані у рішенні підстави для відмови не відповідають дійсності, оскільки договори, банківські виписки та інше, що стосувались цих господарськиї операцій було надано в повному об`ємі. Позивач вважає, що зазначені рішення про відмову у реєстрації податкових накладних за своїм характером необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню. Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН, визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, (надалі - Порядок №1246), відповідно до п. 17 якого у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку. Позивач зазначає, що зі змісту отриманої ним квитанції по податковій накладній вбачається, що ДПСУ сформовано висновок про відповідність податкових накладних вимогам п. 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. У п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що є додатком №1 до Порядку зупинення податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165 (надалі - Порядок №1165), на який посилається відповідач у квитанціях про зупинення реєстрації ПН, зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1, відсутні в таблиці даних платника на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, встановлений Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року (далі - Порядок №520). Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. Порядок №1165 не містить переліку документів, що необхідно подати платнику податку у випадку зупинення реєстрації податкових накладних. Але в п. 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної податковий орган повинен визначити перелік документів необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної та п.5 встановлений перелік документів, які можуть бути витребувані. В супереч положенням п. 11 Порядку №1165 у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не заначено які саме документи запропоновано подати для здійснення реєстрації податкових накладних реєстрацію яких зупинено. Не зважаючи на це позивачем були надані всі первинні документи, що фіксують господарські операції за якими було складено податкові накладні, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Таким чином, у оскаржуваних рішеннях не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Оскаржувані рішення не містять мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів. Зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не перевіряла їх відповідність вимогам чинного законодавства, не з`ясувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту та обсягу. Зазначив, що нечіткість формулювання підстав зупинення реєстрації податкової накладної у квитанціях позбавило можливості платника податків надати ще якісь документи, які можливо були необхідні відповідачу для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 05.09.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3999/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що відповідно до наказу ДПС України від 24.02.2022 року №243-о встановлено простій у роботі ДПС України та її територіальних підрозділів, в тому числі й у роботі Головного управління ДПС у Миколаївській області. Відповідно до наказу ДПС України від 14.04.2022 року №189 припинено простій у роботі ГУ ДПС у Миколаївській області. Згідно резолютивної частини зазначеного наказу, а саме п.2 керівникам відокремлених підрозділів доручено приймати рішення, щодо запровадження простою у роботі структурних підрозділів підпорядкованого територіального органу. На виконання наказу ДПС України від 14.04.2022 року №189, наказом Головного управління ДПС у Миколаївській області від 14.04.2022 року №7-о, встановлено простій у роботі працівників Головного управління ДПС у Миколаївській області. Відповідно до наказу ДПС України від 09.06.2022 року №311, з метою продовження безперебійної роботи територіальних органів ДПС, закріплено виконання повноважень, які здійснюють ГУ ДПС у Миколаївській області за ГУ ДПС у Волинській області. Тобто, Головне управління ДПС у Миколаївській області, на момент винесення податковим органом спірного рішення №7051099/41712806 від 13.07.2022 року не здійснював виконання функції, згідно з Положенням щодо своїх повноважень, відповідно до наказу ДПС України від 09.06.2022 року №311, у частині проведення аналізу та здійснення ризиками з метою визначення форм і обсягів податкового контролю, у частині організації роботи територіальних органів ДПС щодо здійснення моніторингу фінансово - господарської операції платника податків на наявність ризиків та організації роботи з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно вищевказаного наказу ДПС України на період дії воєнного стану в Україні, зазначену функцію тимчасово покладено на інший територіальний орган ДПС.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест" надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача Головне управління ДПС у Волинській області. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до наказу ДПС України від 09.06.2022 року №311, з метою продовження безперебійної роботи територіальних органів ДПС, закріплено виконання повноважень, які здійснюють ГУ ДПС у Миколаївській області за ГУ ДПС у Волинській області.

Ухвалою від 30.12.2022 року суд залучив у якості співвідповідача у справі №400/3999/22 - Головне управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, Волинська область, 43000, ідентифікаційний код 44106679) (надалі - відповідач 3).

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ТОВ «ГРАНКОР ІНВЕСТ» подало до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 31.03.2022 року №№7, 8, 9, 10, 11, 12 на адресу ТОВ «Сонторс». Реєстрація вищезазначених податкових накладних було зупинено Державною податковою службою України у зв`язку із відповідністю господарської операції п.1 Критеріям ризиковості здійснення операцій. Платнику податків запропоновано надати пояснення і копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеній в податковій накладній. Позивачем подано повідомлення про подання пояснень та копій документів. Аналізуючи поданий позивачем пакет документів на розгляд регіональної комісії, встановлено, що до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 11.07.2022 №4 не були надані наступні документи: додаткова угода від 08.06.2021 до договору надання послуг з вантажоперевезення від 03.09.2019 №05-П19, платіжні доручення від 15.08.2022 №351, від 15.08.2022 №352, від 18.08.2022 №445, від 23.08.2022 №452, виписка з рахунку за період15.08.2022 23.08.2022, товарно транспортні накладні від 27.03.2022, від 29.03.2022 №9, від 31.03.2022 №137, від 20.03.2022 №154, від 25.03.2022 №13, від 23.0.32022 б/н, реєстр за березень 2022 року до актів виконаних робіт, картка рахунку 361 за березень липень 2022, картка рахунку 361 за березень серпень 2022, акт звірки взаємних розрахунків за період 01.03.2022 11.07.2022. Долучений позивачем до матеріалів справи, який є більш розширеним та не відповідає переліку документів, що досліджувався комісією ГУ ДПС у Волинській області при прийнятті оскаржуваних рішень. Вказав, що виходячи із умов договору надання послуг вантажоперевезення вантажу має відбуватися одночасно із здійсненням оплати за надані послуги, оскільки як акти здачі прийняття робіт (надання послуг) так і рахунки-фактура, на підставі яких має проводитися така оплата датовані 31.03.2022. У поданій позовній заяві позивач зазначає, що оплата за надання послуг здійснено у серпні 2022 частково згідно із платіжними дорученнями від 15.08.2022 №351 на суму 225 000,00 грн, від 15.08.2022 №352 на суму 22000,00 грн, від 18.08.2022 №445 на суму 100 000,00 грн та від 23.08.2022 №42 на суму 110 000,00 грн та підтверджує той факт, що заборгованість ТзОВ «СОНТОРС» складає 5226034,24 грн. Разом з тим, виходячи із умов договору надання послуг вантажоперевезення вантажу має відбуватися одночасно із здійсненням оплати за надані послуги, оскільки як акти здачі прийняття робіт (надання послуг) так і рахунки-фактура, на підставі яких має проводитися така оплата датовані 31.03.2022. У поданій позовній заяві позивач зазначає, що оплата за надання послуг здійснено у серпні 2022 частково згідно із платіжними дорученнями від 15.08.2022 №351 на суму 225 000,00 грн, від 15.08.2022 №352 на суму 22000,00 грн, від 18.08.2022 №445 на суму 100 000,00 грн та від 23.08.2022 №42 на суму 110 000,00 грн та підтверджує той факт, що заборгованість ТзОВ «СОНТОРС» складає 5226034,24 грн. Таким чином, крім того, що до повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено не було долучено вищезазначені платіжні доручення, які надаються позивачем до позовної заяви, по спірних господарських операціях відсутня оплата в повному обсязі. З урахуванням зазначеного, ні податковому органу, ні суду не було надано належних доказів на підтвердження настання першої події. Також зазначив, що до позовної заяви позивач надає додаткову угоду від 08.06.2021 до договору про надання послуг з вантажоперевезення від 03.09.2019 №05-П19, згідно із пунктом 2.1 якої після виконання послуг та підписання акту виконаних робіт, на підставі наданого виконавцем рахунку фактури, замовник проводить оплату за надані послуги у розмірі визначеному за домовленістю сторін зазначеному у рахунку-фактурі на протязі 5 (п`яти) банківських днів. Таким чином, навіть з урахуванням вказаної додаткової угоди, яка не надавалася на розгляд комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, станом на дату подання позивачем повідомлення про подання пояснень та копійдокументів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких

зупинено від 11.07.2022 №4 оплата послуг повинна була бути проведена, однак позивачем не було подано ГУ ДПС у Волинській області належним чином оформлених первинних документів, подання яких передбачено пунктом 5 Порядку №520, а саме: розрахункових документів (платіжні доручення, банківські виписки, що підтверджують факт оплати, що і стало підставою для прийняття оскаржуваних рішень. Ні договором про надання послуг з вантажоперевезення від 03.09.2019 №05-П19, ні додатковою угодою від 08.06.2021 до договору про надання послуг з вантажоперевезення від 03.09.2019 №05-П19, ні будь-яким іншим документом, що подавався позивачем на розгляд комісії регіонального рівня чи суду не передбачено можливості поетапної оплати. Попри те, що спірні податкові накладні були виписані на загальну суму 5 667 601,50 грн, по закінченнню майже року з дня складення актів виконаних робіт (31.03.2022) оплата за такі послуги була здійснена лише в розмірі 457 000,00 грн, що більше ніж в дванадцять разів менше від необхідної суми. Окрім того, згідно із пунктом 3.1 договору про перевезення вантажів від 03.09.2019 №05-П19 замовник зобов`язується надати заяву на виконання вантажоперевезення та супровідні документи на вантаж виконавцю у день початку виконання виконавцем послуг по цьому договору. Однак, надані контролюючому органу товарно транспортні накладні оформлені не належним чином, а саме у них відсутні підписи водіїв, відповідальної особи вантажовідправника та відповідальної особи вантажоодержувача, а також печатки відповідних юридичних осіб. Таким чином, рішення комісії про відмову в реєстрації податкових накладних із посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних копій документів, - є повністю обґрунтованими.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест" надійшли пояснення у справі, в яких позивач вказав, що відповідно до п 198.2 ст.198 ПКУ, датою віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг. Пунктом 201.1 ст. 201 ПКУ визначено: на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації. Як підтверджують акти виконаних робіт Виконавець виконав послугу - перевезення вантажу 31.03.2022 року, рахунки-фактури для оплати відповідних робіт також були виписані 31.03.2022 року. Вказав, що сторони в Договорі № 05-В19 не погодили терміни оплати Замовником відповідних наданих послуг, що ставить під сумнів твердження податкового органу про «надання послуг з вантажоперевезення вантажу має відбуватись одночасно із здійсненням оплати за надані послуги, оскільки як акти здачі прийняття робіт (послуг) так і рахунки-фактури на підставі яких має проводитися така оплата датовані 31.03.2022р.». Відповідно до Цивільного та Господарського кодексів, договір це домовленість двох або більше сторін, спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Господарське зобов`язання - це зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру. Вищезазначений Договір № 05-В19 складено з додержанням вимог законодавства, погоджений сторонами та встановлений на зміну або припинення прав та обов`язків сторін, не є нікчемним в силу припису закону та не оспорюваний в силу визнання його судом недійсним, а тому має юридичну силу, тому податковим органом вищезазначений висновок зроблено безпідставно. Таким чином, відповідно до вищенаведеного, датою віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається дата тієї події, що відбулася раніше - дата отримання платником податку товарів/послуг - це 31.03.2022р., що надало право платнику на віднесення сум до податкового кредиту та скласти податкові накладні. Стосовно часткової оплати ТОВ «Сонторс» за надані послуги перевезення вантажу, вказав, що за Замовником дійсно значилась заборгованість, що позивач і не заперечує, тому відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 11.07.2022р. та акту звірки взаєморозрахунків від 24.08.2022р. відповідно до яких сторони підтвердили існування дебіторської заборгованості, шо дає право зробити висновок про неплатоспроможність нашого контрагента на той час. Разом з тим, додатково повідомив, що станом на 24.01.2023 року заборгованість ТОВ «Сонторс» за надані послуги по перевезенню вантажу оплачена в повному обсязі. Обгрунтовуючи свої рішення, податковий орган посилається на наступну підставу для відмови в реєстрації, а саме: «неподання платником копії документів: «Неналежним чином оформлено товарно-транспортні документи (відсутні підписи водіїв). Не надано достатній пакет документів, а саме не надана картку рах.361/акт звірки взаєморозрахунків з контрагентом, відповідно неможливо встановити дотримання платником вимог п. 187.1. ПКУ». ТОВ «Гранкор Інвест» не погоджується з відповідними рішеннями, оскільки, вимагання контролюючого органу картки рах.361 та акту звірки взаєморозрахунків з контрагентом є неправомірним, оскільки не відповідає переліку документів які визначені п. 5 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН» № 520 від 12.12.2019р., тому позивач вищезазначені документи не вважав за потрібне надати разом з повідомленням.

ДПС України відзив на позовну заяву не надало.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест" є юридичною особою приватного права, основним видом діяльності якого є вантажний автомобільний транспорт (Код КВЕД 49,41).

Товариство надає послуги з перевезенню вантажів власним або орендованим вантажним транспортом та для здійснення господарської діяльності та має: власні транспортні засоби, які знаходяться на балансі підприємства - 6 одиниць, а саме DAF ВЕ 71 -68 ET ; напівпричіп НОМЕР_1 ; DAF ВЕ 71-82 ET; напівпричіп НОМЕР_2 ; DAF ВЕ 71-93 ET: напівпричіп НОМЕР_3 ; DAF НОМЕР_4 ; напівпричіп ВЕ 73-1 5 XF; DAF ВЕ 71-83 ET; напівпричіп ВЕ 73-17 XF; DAF BE 77-54 EІ; напівпричіп BE 73-12 XF; напівпричіп НОМЕР_5 ; транспортний засіб - навантажувач телескопічний MANITOU MLT-X 1035 100 LT LSU, MAN00000К01057049 з ковшем. Відповідні транспортні засоби були внесені до статутного фонду ТОВ «Гранкор Інвест» засновником - ОСОБА_1 відповідно до акту приймання-передачі від 28.12.2020р. завіреного нотаріально.

Крім того, позивач має орендовані транспортні засоби - 11 одиниць спеціалізованих напівпричіпів-сідловий тягач Е, 9 самосвальних напівпричіпів, 2 напівпричіпи-контейнеровози на підставі Договору оренди транспортного засобу, укдаденого з ФОП ОСОБА_2 за № 0106-Т від 01.06.2021 року, а саме: DAF НОМЕР_6 ; напівпричіп НОМЕР_7 ; DAF НОМЕР_8 , напівпричіп НОМЕР_9 ; DAT НОМЕР_10 , напівпричіп НОМЕР_11 ; DAF НОМЕР_12 ; напівпричіп НОМЕР_13 ; DAF НОМЕР_14 ; напівпричіп НОМЕР_15 ; DAF НОМЕР_16 ; напівпричіп НОМЕР_17 ; DAF НОМЕР_18 ; напівпричіп НОМЕР_19 ; DAF НОМЕР_20 ; напівпричіп НОМЕР_21 ; DAF НОМЕР_22 ; напівпричіп НОМЕР_23 ; DAF НОМЕР_24 ; напівпричіп-контейнеровоз НОМЕР_25 ; DAF НОМЕР_26 , напівпричіп-контейнеровоз НОМЕР_27 .

Для автостоянки трансностних засобів та ремонту, товариство орендує нерухоме майно (бокси), а саме відповідно: до договору оренди нерухомого майна № 0107-19 від 01.07.2019 року, укладеного з ФОП ОСОБА_2 : автостоянка та майстерня загальною площею - 500 кв м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Між, ТОВ "Гранкор Інвест" та ТОВ "СОНТОРС" укладено договір про надання послуг з вантажоперевезення №05-П19 від 03.09.2019 року по перевезенню вантажу (зерна сої та макухи соєвої) на загальну суму 5667601,50 грн (в т.ч. ПДВ 944600,25 грн).

Так, надання послуг по перевезенню вантажу здійснювалось на підставі Договору №05-П19 від 03.09.2019 року та отриманих заявок на надання послуг з перевезення вантажу замовника, саме: №09/03-с від 09.03.2022, № 10/03-с від 10.03.2022; №11/03-с від 11.03.2022; №14/03-с від 14.03.2022; №17/03-с від 17.03.2022, №22/03-с від 22.03,2022; №25/03-с від 25.03.2022; №28/03-с від 28 03.2022; №28/03-м від 28.03.2022, №08/03-м від 08.03.2022; №09/03-м від 09.03.2022; №.10/03-м від 10.03.2022; №11/03-м від 11.03.2022; №14/03-м від 14.03.2022; №21/03-м від 21.03.2022; №22/03-м від 22.03.2022; №23/03-м від 23.03.2022; №24/03-м від 24,03.2022 , №15/03-м від 15.03.2022, №24/03-с від 24.03.2022.

Відповідні послуги підтверджуються актом виконаних робіт №28 від 31.03.2022 року на суму 981515,70 грн., в т.ч. ПДВ 163585,95 грн. та виставленим рахунком №28 від 31.03.2022, актом виконаних робіт № 29 від 31.03.2022 р. на суму 970209,90 грн., в т.ч. ПДВ 161701,65 грн. (рахунок №29 від 31.03.2022 року), актом виконаних робіт № 30 від 31.03.2022 р. на суму 944618,40 грн., в т.ч. ПДВ 157436,40 грн. (рахунок № 30 від 31.03.2022 р.), актом виконаних робіт №31 від 31.03.2022 р. на суму 965378,70 грн., в т.ч. ПДВ 160896,45 грн. (рахунок № 31 від 31.03.2022 р.); актом виконаних робіт № 32 від 31.03 2022 р. на суму 979060,50 грн., в т.ч. ПДВ 163176,75 грн. (рахунок № 32 від 31.03.2022 р.); актом виконаних робіт № 33 від 31.03.2022 р. на суму 826818,30 грн., в т.ч. ПДВ 137803,05 грн. (рахунок № 33 від 31.03.2022 р.).

Також, надані послуги по перевезенню вантажу підтверджуються товарно-транспортними накладними де ТОВ «Гранкор Інвест» виступає в якості перевізника вантажу:

- ТТН № бн від 27.03.22р., № 9 від 29.03.22р., № 187 від 31.03.22р., №154 від 20.03.22р., № 13 від 25.03.22р., № бн від 23.03.22р., № 117/1 від 10.03.22р., № 117/2 від 10.03.22р. № 110/2 від 14.03.22р., № 110/2 від 14.03.22р., № 115/1 від 15.03.22р., № 115/2 від 15.03.22р., № 118/1 від 16.03.22р., № 118/2 від 16 03.22р., № 111/1 від 17.03.22р., № 111/2 від 17.03.22р., № 116/2 від 18.03.22р., № 116/1 від 18.03.22р., № 113/2 від 21 03.22р., № 113/1 від 21.03.22р., № 114/1 від 22.03.22р., № 114/2 від 22.03.22р., № 119/1 від 24.03.22р., № 119/2 від 24.03.22р., № 120/2 від 25.03.22р., № 120/1 від 25.03.22р. № 121/2 від 28.03.22р., № 12181 від 28.03.22р., № 122/1 від 30.03.22р., № 122/2 від 30.03.22р.

Відповідно до Додаткової угоди від 08.06.2021р. до Договору про перевезення вантажів № 05-П19 від 03.09.2019 року ТОВ «Гранкор Інвест» виконало за завданням Замовника вантажно-розвантажувальні роботи вантажу, згідно отриманої Заявки № 01-03-22 від 01.03.2022р. зі складу № 1 до складу № 2. Відповідно до складених актів виконаних робіт. Роботи були завершені та оплачені Замовником.

Але, надані послуги на суму 5667601,50 грн., в т.ч. ПДВ 944600,25 грн., відповідно до акту виконаних робіт №28 від 31.03.2022 року на суму 981515,70 грн., в т.ч ПДВ 163585,95 грн. та виставленим рахунком №28 від 31.03.2022, актом виконаних робіт № 29 від 31.03.2022 р. на суму 970209,90 грн., в т.ч. ПДВ 161701,65 грн. (рахунок №29 від 31.03.2022 року), актом виконаних робіт № 30 від 31.03.2022 р. на суму 944618,40 грн., в т.ч. ПДВ 157436,40 грн. (рахунок № 30 від 31.03.2022 р.); актом виконаних робіт № 31 від 31.03.2022 р. на суму 965378,70 грн., в т ч. ПДВ 160896,45 грн. (рахунок № 31 від 31.03.2022 р.); актом виконаних робіт №32 від 31.03.2022 р. на суму 979060,50 грн., в т.ч. ПДВ 163176,75 грн. (рахунок № 32 від 31.03.2022 р.), актом виконаних робіт №33 від 31.03.2022 р. на суму 826818,30 грн., в т.ч. ПДВ 137803,05 грн. (рахунок № 33 від 31.03.2022 р.); по оформленим податковим накладним № 7, № 8, №9, № 10, № 11, №12 від 31.03.2022р. зупинено.

Оплата за надання послуг здійснено в серпні 2022 року TOB «СОНТОРС» частково, що підтверджується платіжним дорученням №351 від 15.08.2022 року, платіжним дорученням №352 від 15.08.2022 року, платіжним дорученням №445 від 18.08.2022 року, платіжним дорученням №452 від 23.08.2022 року.

Відповідно до рахунку 361 взаємовідносини проведено в бухгалтерському обліку товариства.

Між сторонами було проведено акт звірки взаєморозрахунків від 11.07.2022 року та акт звірки взаєморозрахунків від 24.08.2022 року, відповідно до яких сторони підтвердили відповідні надані послуги з вантожеперевезень та часткову оплату за них.

31.03.2022 року позивачем складено та подано до реєстрації до ЄРПН податкові накладні №№7, 8, 9, 10, 11, 12.

Відповідно до Квитанції контролюючим органом прийнято податкові накладні від 31.03.2022 року №№7, 8, 9, 10, 11, 12, але реєстрацію їх було зупинено.

У квитанції зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1, відсутні в таблиці даних платника на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній ослові постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

ТОВ "Гранкор Інвест", засобами електронного зв`язку, направило Пояснення з первинними документами щодо здійснення господарських операцій.

Однак, Комісією ГУ ДПС в Волинській області прийнято рішення №7063719/41712806 від 14.07.2022 року, №7063714/41712806 від 14.07.2022 року, №7063713/41712806 від 14.07.2022 року, №7063712/41712806 від 14.07.2022 року, №7063715/41712806 від 14.07.2022 року, №7063716/41712806 від 14.07.2022 року, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від 31.03.2022 року №№7, 8, 9, 10, 11, 12.

Підставами для відмови зазначено, що позивачем не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаженн, розвантаження продукції складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (в додатковій інформації вказано: неналежним чином оформлені товаро-транспортні документи (відсутні підписи водіїв). Не надано достатній пакет документів, а саме не надано картку рах.361/акт звірки взаєморахунків з контрагентом, відповідно неможливо встановити дотримання платником вимог п. 187.1 ПКУ).

Не погоджуючись з рішеннями Комісії ГУ ДПС про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну №2 від 30.04.2022 року та надіслано до ЄРПН, проте реєстрацію податкової накладної було зупинено згідно квитанції.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений Постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року. Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп. «а» або «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «а» або «б» п. 187.1 ст. 187, абзацу 1 п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:

D= S/T,

де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;

значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:

P = Pм х 1,4,

де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;

Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.

Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

За приписами п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.7 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п.11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, підставою для такого зупинення став п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Разом з цим, що стосується зазначення додаткової інформації, а саме щодо відсутності картки рах.361/акт звірки взаєморозрахунків з контрагентом, відповідно неможливо встановити дотримання платником вимог п. 187.1. ПКУ, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до неї, які визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Формальне зазначення у квитанції пропозиції "надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН" є лише дублюванням норми пп. 3 п. 11 Порядку № 1165.

Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій.

Таким чином, жодних відомостей стосовно господарської операції з контрагентом відповідач у квитанції не зазначає, але витребує документи та пояснення, які спростовують цю податкову інформацію, не зазначаючи при цьому їх перелік.

За таких умов, рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії та породжує неоднозначне їх трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що п. 5 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН» № 520 від 12.12.2019р. не передбачено надання картки рах.361 та акту звірки взаєморозрахунків з контрагентом.

Окрім того, посилання на відсутність кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41.1 в таблиці даних платника ПДВ суд вважає необґрунтованим.

Суд враховує, що 04.07.2022 року позивач подав до контролюючого органу таблицю даних платника податку, яка була прийнята рішенням від 07.07.2022 року. Код УКТЗЕД 2304 (макуха соєва) був там зазначений. Однак рішенням від 07.07.2022 року №7016756/41712806 не враховано відповідну таблицю.

Щодо заборгованості контрагента перед позивачем за надані послуги, суд зазначає наступне.

Відповідно до п 198.2 ст.198 ПКУ, датою віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПКУ визначено: на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації.

Згідно актів виконаних робіт Виконавець виконав послугу - перевезення вантажу 31.03.2022 року, рахунки-фактури для оплати відповідних робіт також були виписані 31.03.2022 року.

Сторони в Договорі № 05-В19 не погодили терміни оплати Замовником відповідних наданих послуг, тому твердження податкового органу про те, що надання послуг з вантажоперевезення вантажу має відбуватись одночасно із здійсненням оплати за надані послуги є необгрунтованим.

Договір № 05-П19 складено з додержанням вимог законодавства, погоджений сторонами та встановлений на зміну або припинення прав та обов`язків сторін, не є нікчемним в силу припису закону та не оспорюваний в силу визнання його судом недійсним, а тому має юридичну силу, тому податковим органом вищезазначений висновок зроблено безпідставно.

Таким чином, датою віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається дата тієї події, що відбулася раніше - дата отримання платником податку товарів/послуг - це 31.03.2022 року, що надало право платнику на віднесення сум до податкового кредиту та скласти податкові накладні.

Стосовно часткової оплати ТОВ «Сонторс» за надані послуги перевезення вантажу, за Замовником дійсно значилась заборгованість, що позивачем і не заперечувалося, та відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 11.07.2022 року та акту звірки взаєморозрахунків від 24.08.2022 року відповідно до яких сторони підтвердили існування дебіторської заборгованості. Разом з тим, станом на 24.01.2023 року заборгованість ТОВ «Сонторс» за надані послуги по перевезенню вантажу оплачена в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що надані первинні документи на підтвердження здійснення операцій по податковим накладним від 31.03.2022 року №№7,8, 9, 10, 11, 12 від 30.04.2022 року засвідчують факт виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань за вказаним вище договором.

З огляду на те, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК, а контролюючим органом взагалі не визначено які документи необхідно подати (або додатково подати в межах 365 днів), то прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних позивача є передчасним.

З іншої сторони Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, в цієї частині Порядок №520 не відповідає вимогам до законодавства щодо його якості.

Питання тлумачення та застосування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності за виключенням того, що акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надалі жодного доказу, що господарські операції не здійснювались, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Факт зупинення реєстрації податкових накладних та відмови у їх реєстрації в ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності надання послуг, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкові накладні. Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують факт надання послуг. Відповідачем вказані обставини не спростовані. Тому суд доходить висновку, що податкові накладні повністю відповідають вимогам законодавства.

Судом встановлено, що податкова накладна сформована позивачем у відповідності до умов Договору та підтверджується первинними документами, відповідно є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню Рішення Комісії №7063719/41712806 від 14.07.2022 року, №7063714/41712806 від 14.07.2022 року, №7063713/41712806 від 14.07.2022 року, №7063712/41712806 від 14.07.2022 року, №7063715/41712806 від 14.07.2022 року, №7063716/41712806 від 14.07.2022 року.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати в ЄРПН вказану податкову накладну.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 ст.201 ПКУ, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію податкової накладної датою її подання на реєстрацію.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14886, 00 грн. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Волинській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест" (вул. Чернецького, 110/Б, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55201, ідентифікаційний код 41712806) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ідентифікаційний код 43005393) та Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ідентифікаційний код 44106679) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063719/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063714/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063713/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063712/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063715/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

7. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7063716/41712806 від 14.07.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

8. Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 7 від 31.03.2022 року на суму 918515,70 грн. (вт.ч. ПДВ 163585,95 грн.).

9. Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної №8 від 31.03.2022 року на суму 970209,90 грн. (вт.ч. ПДВ 161701,65 грн.).

10. Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 9 від 31.03.2022 року на суму 944618,40 грн. (вт.ч. ПДВ 157436,40 грн.).

11. Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 10 від 31.03.2022 року на суму 965378,70 грн. (вт.ч. ПДВ 160869,45 грн.).

12. Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 11 від 31.03.2022 року на суму 979060,50 грн. (вт.ч. ПДВ 163176,75 грн.).

13. Зобов`язати ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної № 12 від 31.03.2022 року на суму 826818,30 грн. (вт.ч. ПДВ 137803,05 грн.).

14. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ідентифікаційний код 44106679) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гранкор Інвест" (вул. Чернецького, 110/Б, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55201, ідентифікаційний код 44106679) 41712806) судові витрати в розмірі 14886,00 грн.

15. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко