Справа № 640/17473/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року № 640/17473/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Ушенко Ю.П. Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по ВП 56891216 та закрити провадження у даній справі;

- визнати протиправною та скасувати постанову про сплату виконавчого збору в розмірі: 3267,12 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі: 269 грн. головного державного виконавця Ушенко Ю.П. Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по ВП 56891216;

- зняти заборону на відчуження на все рухоме майно зареєстроване на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 ;

- виключити з Єдиного Реєстру боржників в ВП 56891216 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.02.2018 у цивільній справі № 753/12257/17 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 15/2, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, , матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 31071 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього стягнути 32671 /тридцять дві тисячі шістсот сімдесят одна/ грн. 20 коп.

На виконання вказаного судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 був виданий виконавчий лист №753/12257/17.

Постановою головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 02.08.2018 було відкрито виконавче провадження №56891216 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018. Крім того головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві були прийняті постанови в межах виконавчого провадження №56891216 про накладення арешту на майно та кошти боржника, після чого, внаслідок відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач, також зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни перебувало виконавче провадження №62981235 з примумового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 15/2, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, , матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 31071 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього стягнути 32671 /тридцять дві тисячі шістсот сімдесят одна/ грн. 20 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни від 02.09.2020 було відкрито виконавче провадження №62981235 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 та того ж дня винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3267,12 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 107,64 грн.

Позивач стверджує, що ним було сплачено у повному обсязі суму в розмірі 36045,96 грн, з яких 32671,20 грн. - основний борг, 3267,12 грн - основна винагорода приватного виконавця, 107,64 грн - витрати виконавчого провадження, внаслідок чого 15.02.2022 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №62981235. Водночас, звернувшись до відповідача із заявою про закриття виконавчого провадження №56891216 як фактично виконаного та зняття всіх обмежень отримав відмову мотивовану не сплатою виконавчого збору в сумі 3267,12 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 269,00 грн.

На думку позивача дії відповідача щодо відмови у закритті виконавчого провадження №56891216 як фактично виконаного та знятті всіх обмежень є протиправними, внаслідок чого останній звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи, з урахуванням введення в Україні воєнного стану, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за наявними в матеріалах судової справами доказами після спливу строків для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

У подальшому, на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", адміністративну справу №640/17473/22 передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

10.01.2023 матеріали адміністративної справи №640/17473/22 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду головуючій судді Василенко Г.Ю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 прийнято до провадження дану адміністративну справу та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з особливостями ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач правом на подання відзиву до суду не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.02.2018 у цивільній справі № 753/12257/17 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 15/2, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, , матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 31071 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього стягнути 32671 /тридцять дві тисячі шістсот сімдесят одна/ грн. 20 коп.

На виконання вказаного судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 був виданий виконавчий лист №753/12257/17.

Постановою головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 02.08.2018 було відкрито виконавче провадження №56891216 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018.

Крім того, вказаною постановою також стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 3267,12 грн.

10.09.2018 головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні №56891216 прийнято постанову про арешт майна боржника.

Постановою головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 05.10.2018 оголошено в розшук майно боржника: 1)MERCEDES-BENS 111 CDI, тип кузова Легковий пасажирський-В, № кузова: НОМЕР_3 ,р.в. НОМЕР_4 , ДНЗ НОМЕР_5 ; Свідоцтво НОМЕР_6 ; дата видачі 13.10.2010р, 2)BMW 520I, тип кузова Седан -В, № кузова НОМЕР_7 , р.в.1986, НЗ AA4020PH,дата видачі 12.01.2017р.

03.01.2019 головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні №56891216 прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах):ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", АТ "ОЩАДБАНК", ПАТ "УКРСОЦБАНК", АБ "УКРГАЗБАНК", АТ "УКРСИББАНК", ПАТ "АЛЬФА-БАНК" у м. Києві, АТ "ОТП БАНК", АТ "УКРЕКСІМБАНК", ПАТ "ПУМБ", ПАТ "СБЕРБАНК", ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", ПАТ «КРЕДОБАНК», ПАТКБ "ПРАВЕКС-БАНК", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

23.10.2019 головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні №56891216 було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з тим, що: згідно відповіді УПФУ боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує; згідно відповіді ДФС інформація про джерела отримання доходів боржника відсутня, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває та відкритих рахунків не має; майна, на яке можливо звернути стягнення не розшукано, і здійснені державним виконавцем заходи, щодо розшуку такого майна, виявилось безрезультатними; з метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на майно боржника; вжиті заходи щодо розшуку майна, джерела отримання доходів боржника виявились безрезультатними; повернення виконавчого документа не позбавляє права стягувача пред`явити виконавчий документ для повторно його виконання у встановлений законом строк.

У подальшому, стягувач звернув виконавчий лист №753/12257/17, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 15/2, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, , матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 31071 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього стягнути 32671 /тридцять дві тисячі шістсот сімдесят одна/ грн. 20 коп. до примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук Катериною Леонідівною.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни від 02.09.2020 було відкрито виконавче провадження №62981235 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 та того ж дня винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3267,12 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 107,64 грн.

Судом встановлено, що позивачем сплачено у повному обсязі суму в розмірі 36045,96 грн, з яких: 32671,20 грн. - основний борг; 3267,12 грн - основна винагорода приватного виконавця; 107,64 грн - витрати виконавчого провадження, що підтверджується листом від 07.09.2022 №886/62981235, копія якого навяна в матеріалах справи.

15.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук Катериною Леонідівною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №62981235.

Листом від 12.09.2022 №ВП56891216/14 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 08.09.2022, повідомив останньому зокрема про те, що закрити виконавче провадження №56891216, яке перебувало у відділі у період з 02.08.2018 по 23.10.2019, як фактично виконане та зняти всі обмеження, можливо лише після того коли позивач сплатить виконавчий збір в сумі 3267,12 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 269,00 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Закон № 1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до вимог статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Спір у цій справі виник у зв`язку з відмовою відповідача закрити виконавче провадження №56891216, яке перебувало у відділі у період з 02.08.2018 по 23.10.2019, як фактично виконане та зняти всі обмеження, у зв`язку з несплатою позивачем виконавчого збору в сумі 3267,12 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 269,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Однак, з матеріалів справи судом встановлено, що стягувач користуючись наданим йому правом повторно звернув виконавчий документ до примусового виконання, подавши його до приватного виконавця.

Внаслідок цього у боржника виник обов`язок сплатити основну винагороду приватного виконавця у порядку статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і тішень інших органів", про що прямо зазначено у листі від 07.09.2022 №886/62981235.

Ураховуючи вищенаведене позивач, як боржник у різних виконавчих провадженнях, має сплатити за одним і тим же виконавчим документом виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, та основну винагороду приватного виконавця.

В той же час нормою пункту 1 частини першої статті 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Тобто законодавець передбачив можливість стягнення лише одного з видів коштів виконавчого провадження, а не обох.

Правого розв`язання колізії яка виникла в даному випадку чинне законодавство не містить.

Разом з цим частиною четвертою статті 6 КАС України встановлено заборону щодо відмови у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У зв`язку з цим суд при розв`язанні даного публічно-правового спору керується положенням частини першої статті 6 КАС України, згідно з якою суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №400/4023/19 сформовано наступний правовий висновок за наслідками розгляду подібних правовідносинах.

Так Верховний Суд, зокрема зазначив, що Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій. Натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція), розробленою відповідно до законів №1403-VIII і №1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Норми частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

Частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваних постанов) передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору.

Таким чином законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин Верховний Суд вважає, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до статті 13 Закону № 1403-VIII заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством.

Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Перегляд механізму визначення винагороди виконавців з метою стимулювання зростання рівня реального виконання судових рішень (як однієї із необхідних умов підвищення ефективності виконавчого провадження) запроваджено Стратегією реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015-2020 роки, схваленою Указом Президента України від 20.05.2015 № 276/2015.

Кабінет Міністрів України постановою від 08.09.2016 № 643 затвердив Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (надалі - Порядок), що визначає механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розміри винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до пункту 2 Порядку у разі фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру державним виконавцям, визначеним у частині першій статті 7 Закону № 1403-VIII, виплачується винагорода у такому розмірі:

- 2 відсотки стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - державному виконавцю, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ;

- 0,5 відсотка стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - керівнику органу державної виконавчої служби та його заступникам, яким безпосередньо підпорядкований державний виконавець (крім випадків, передбачених абзацами сьомим - одинадцятим цього пункту).

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII, якщо за таким документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до пункту 6 Порядку для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника; категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

Аналіз наведених вище норм Порядку свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Як вже встановлено судом та зазначено вище, 23.10.2019 головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні №56891216 було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Фактично державний виконавець не вчиняв виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом №753/12257/17 від 20.06.2018 виданим Дарницьким районним судом м. Києва, про що свідчить сам факт не стягнення у примусовому порядку суми, зазначеної у вказаному виконавчому документі.

Внаслідок чого, в подальшому, стягувач звернув виконавчий лист №753/12257/17, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь товариства з додатковою відповідальністю Експрес Страхування, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Васильківська, 15/2, р/р НОМЕР_2 в ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 300465, , матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 31071 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього стягнути 32671 /тридцять дві тисячі шістсот сімдесят одна/ грн. 20 коп. до примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук Катериною Леонідівною.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни від 02.09.2020 було відкрито виконавче провадження №62981235 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 та того ж дня винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3267,12 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 107,64 грн.

Судом встановлено, що позивачем сплачено у повному обсязі суму в розмірі 36045,96 грн, з яких: 32671,20 грн. - основний борг; 3267,12 грн - основна винагорода приватного виконавця; 107,64 грн - витрати виконавчого провадження, що підтверджується листом від 07.09.2022 №886/62981235, копія якого навяна в матеріалах справи.

15.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук Катериною Леонідівною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №62981235.

Однак, не зважаючи на вищевикладене, листом від 12.09.2022 №ВП56891216/14 відповідач, у відповідь на звернення позивача від 08.09.2022, повідомив зокрема про те, що закрити виконавче провадження №56891216, яке перебувало у відділі у період з 02.08.2018 по 23.10.2019, як фактично виконане та зняти всі обмеження, можливо лише після того коли позивач сплатить виконавчий збір в сумі 3267,12 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 269,00 грн.

За таких обставин, на думку суду, лист - відповідь відповідача від 12.09.2022 №ВП56891216/14 є таким, що порушує правило альтернативи встановлене пунктом 1 частини першої статті 42 Закону № 1404-VIII та, відповідно, забезпечення гарантій позивача, як боржника у виконавчому провадженні, на одноразове застосування до нього санкцій передбачених цим Законом.

Отже, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за доцільне визнати протиправною відмову Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження №56891216 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 та зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження №56891216 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Законом України "Про виконавче провадження" та здійснити всі необхідні дії, передбачені частиною першою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Керуючись статтями 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження №56891216 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018.

Зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження №56891216 з примусового виконання виконавчого листа №753/12257/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.06.2018 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Законом України "Про виконавче провадження" та здійснити всі необхідні дії, передбачені частиною першою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (ідентифікаційний код 34968768).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Василенко Г.Ю.