Справа № 480/2486/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 р.Справа № 480/2486/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, по справі № 480/2486/22

за позовом ОСОБА_1

до Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) третя особа Військова частина НОМЕР_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новоград-Волинський відділ державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №66641342 від 08.12.2021 року Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем не перевірено виконання рішення суду в частині нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.10.2018, яке було предметом виконавчого провадження, що в свою чергу потягло за собою невиконання судового рішення в цій частині. Рішення суду боржником не виконано та позивачу не виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15 грн. в загальній сумі 34409,45 грн. Вказує, що 08.07.2021 боржник виплатив 81958,98 грн. індексації грошового забезпечення, однак дана сума є частиною судового рішення щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 22 жовтня 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2016 року - січень 2008 року. При цьому під час закінчення виконавчого провадження жодні докази, що свідчили б про виконання судового рішення матеріали виконавчого провадження не містять.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2022 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про закінчення виконавчого провадження №66641342 від 08.12.2021 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2022 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що право на виплату індексації ОСОБА_1 відбулося у грудні 2018 року, оскільки індекс споживчих цін за квітень - жовтень 2018 року не перевищував встановлений поріг індексації (103%). Також в матеріалах виконавчого провадження наявний розрахунок та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по. 22.10.2018 р. з урахуванням базового місяця січень 2008 р. в якому зазначено і період індексацій з 01 березня 2018 року по 22 жовтня 2018 року - березень 2018 року , що становить 0,00грн, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження №66641342 від 08.12.2021 року є законною та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/4508/20 від 04.02.2021 визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 22.10.2018 року включно. Також судом зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 22.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 22.10.2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

05.10.2021 позивачем подано для примусового виконання виконавчий лист по адміністративній справі №560/5486/21.

28.08.2021 головним державним виконавцем на підстави заяви представника позивача від 13.08.2021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документу та зобов`язано боржника ВЧ НОМЕР_1 виконати рішення суду у спосіб та порядок встановлений рішенням суду протягом десяти робочих днів.

17.09.2021 державним виконавцем боржнику ВЧ НОМЕР_1 направлено вимогу №49350 про нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 року по 22.10.2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

28.09.2021 боржник повідомив відповідача про виконання судового рішення в повному обсязі, зазначено, що після проведених розрахунків сума до виплати становить 0,00 грн. Право на виплату індексації відбулося у грудні 2018 року, оскільки індекс споживчих цін за квітень-жовтень 2018 не перевищував встановлений поріг індексації (103%), а також надано державну виконавцю відповідний розрахунок, копія платіжного доручення від 07.07.2021 №2282 про виплату стягувачу 82370,83 грн.

15.11.2021 боржник ВЧ НОМЕР_1 направив до державного виконавця лист №7248 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням судового рішення в повному обсязі.

08.12.2021 головним державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду №480/4508/20.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що боржником - ВЧ НОМЕР_1 надано лише письмові пояснення від 28.09.2021 №6337, а також розрахунок за період з 01.01.2016 по 22.10.2018 із врахуванням базового місяця січень 2008. Доказів того, що державним виконавцем було досліджено, а боржником - ВЧ НОМЕР_1 надано відповідні документи, що стосуються періоду з 01.03.2018 року по 22.10.2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, а також доказів відповідних розрахунків за період, зазначений у вимозі від 07.09.2021, розрахунок якого погоджений із стягувачем матеріали виконавчого провадження не місять, боржником не надано, а тому державний виконавець передчасно закінчив виконавче провадження за ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», без дослідження всіх обставин виконання боржником судового рішення від 04.02.2021 по справі №480/4508/20.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Ст. 3 зазначеного закону передбачає, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/4508/20 від 04.02.2021 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 22.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 22.10.2018 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Виходячи зі змісту рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/4508/20 від 04.02.2021, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції питання визначення конкретного розміру індексації за певний період не вирішувалось. Судом лише визнано право позивача на проведення індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, та в період з 01.03.2018 року по 22.10.2018 року - березень 2018 року.

З матеріалів справи встановлено, що 17.09.2021 державним виконавцем боржнику ВЧ НОМЕР_1 направлено вимогу №49350 про нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 22.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу сподивчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а період з 01.03.2018 року по 22.10.2018 року- березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Згідно матеріалів справи, 28.09.2021 ВЧ НОМЕР_1 листом повідомила відповідача про виконання судового рішення з посиланням про проведення нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 22.10.2018 рік включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, для підтвердження чого надано копію платіжного доручення від 07 липня 2021 року №2282 та відповідний розрахунок нарахованої суми.

Разом з цим, відповідачем зазначено, що розмір перерахованої ОСОБА_1 індексації за березень 2018 року становила 0,00 грн., оскільки, індекс споживчих цін за квітень - жовтень 2018 року не перевищував встановлений поріг індексації (103%), а тому право на виплату індексації ОСОБА_1 відбулося у грудні 2018 року.(а.с.48-49)

При цьому, відповідачем надано розрахунок індексації грошового забезпечення в тому числі і за період 01.03.2018 по 22.10.2018, згідно якого величина приросту індексу споживчих цін за період з березня по жовтень не перевищує 103% .(а.с.51)

Частиною 1ст. 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ч.ч. 2, 4ст. 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У місяці підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100%. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації розпочинається з місяця, що йде за місяцем підвищення тарифних ставок (окладів).

Право на поточну індексацію зарплати настає, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації (103 %).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.05.2022 року у справі №400/4491/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу, розрахунок індексу споживчих цін за вимогами Порядку № 1078, здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з місяця наступного за базовим.

Ураховуючи, що рішенням суду для розрахунку індексації за період з 01.03.2018 по 22.10.2018 базовим місяцем визначено березень 2018 року, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків та індексація грошового забезпечення відповідно не нараховується, а обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з квітня 2018 року.

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін у березні 2018 склав 101,1%; - індекс споживчих цін у квітні 2018 року склав 100,8%; - індекс споживчих цін у травні 2018 року склав 100,0%; - індекс споживчих цін у червні 2018 року склав 100,0%; - індекс споживчих цін у липні 2018 року склав 99,3%; - індекс споживчих цін у серпні 2018 року склав 100,0%; - індекс споживчих цін у вересні 2018 року склав 101,9%.; - індекс споживчих цін у жовтні 2018 року склав 101,7%.

Індекс споживчих цін у листопаді 2018 року склав 103,7% (1,008*1,00*1,00*0,993*1,00*1,019*1,017*100). Таким чином, індекс споживчих цін з березня - жовтень 2018 не перевищував 103% до листопада 2018 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 також підтверджено, що право на виплату індексації відбулося у грудні 2018 року, оскільки індекс споживчих цін за квітень-жовтень 2018 не перевищував встановлений поріг індексації (103%)

Таким чином, враховуючи те, що рішенням суду не було визначено конкретний розмір індексації, а у період березень 2018 року - жовтень 2018 року величина індексу споживчих цін не перевищувала встановлений законом поріг у 103 %, то у відповідача були відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, а тому сума індексації грошового забезпечення за цей період становить 0,00 гривень.

Позивачем підтверджено, що 08.07.2021 року було здійснено нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, що підтверджується платіжним дорученням №2282 від 07.07.2021 року.

Враховуючи вищезазначене, відповідач правомірно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №66641342 від 08.12.2021 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що Військовою частиною НОМЕР_1 при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення не враховано абзац 4 пункту 5 Постанови №1078 та не виплачено щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.10.2018 в розмірі 4 463,15 грн., колегія суддів вважає безпідставним, виходячи з того, що судом першої інстанції питання щодо виплати фіксованої суми індексації вирішено не було.

Крім того, у відповідності до абз. 4 п. 5 Постанови №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, в зазначеному кабзаці наведен порядок розрахунку сум індексації.

Між тим, вказана норма не спростовує приписи ч 1 ст. 4 Закону №1282-ХІІ щодо можливісті індексації грошових доходів населення в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2022 по справі № 480/2486/22 прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2022 по справі № 480/2486/22 -скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) третя особа Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко