Справа № 260/723/22
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/723/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань Романець Е.М.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач не з`явився;

представник позивача Ковач І.В.;

представника відповідача 1,2,3, 4 Василиндра В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби в Україні, Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (код ЄДРПОУ 4314305), Головного управління Державної податкової служби України в Закарпатській області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби в Україні, Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (код ЄДРПОУ 4314305) про стягнення заборгованості, а саме:

1. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 ф-я в AT «Укрексімбанк») заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за липень 2015 року в розмірі 20 068,00 грн. (Двадцять тисяч шістдесят вісім гривень 00 кой.), за серпень 2015 року в розмірі 79 015,00 грн. (Сімдесят дев`ять тисяч п`ятнадцять гривень 00 коп.), за вересень 2015 року в розмірі 86 047,00 грн. (Вісімдесят шість тисяч сорок сім гривень 00 коп.), за жовтень 2015 року в розмірі 383 777.00 грн. (Триста вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят сім гривень 00 коп.) та неню в розмірі 13 672,45 грн. (Тринадцять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 45 коп.), нараховану на суму такої заборгованості за період з 11.11.2021 р. по 04.02.2022 року;

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 . РІЮКПЇІ . р/р НОМЕР_3 ф-я в AT «Укрексімбанк») 5825,80 грн. (п`ять тисяч вісімсот двадцять п`ять грн. 80 коп.) судових витрат.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює, та чинним законодавством не передбачено порядку ведення, механізму відшкодування сум ПДВ, внесених до цього реєстру, вважає ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права останнього, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Закарпатській області на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року до участі у даній справі залучено Головне управління ДПС у Закарпатській області в якості відповідача 5.

27.06.2022 року представником Головного управління ДПС у Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог як безпідставних. Заперечуючи проти позову вказує на те, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені п. 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачується до Державного бюджету України.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем 5 подано клопотання про закриття провадження у справі та клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та продовжено судовий розгляд справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 5 в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду даної справи представники відповідачів 1, 2, 3, 4 не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін з приводу даного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 або позивач) подав до Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в рядку 23.2. якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 20068,00 грн. (а.с. 8-11).

З метою повернення суми бюджетного відшкодування за липень 2015 року у розмірі 20068,00 гри. ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу заяву відповідної форми (а.с. 12).

15 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_1 подав до Мукачівської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року, в рядку 23.2. якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 79015,00 грн. (а.с.14-17).

З метою повернення суми бюджетного відшкодування за серпень 2015 року у розмірі 79015,00 грн. ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу заяву встановленого зразка (а.с. 18).

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності формування податкового кредиту та нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень та серпень 2015 року посадовими особами Мукачівської ОДПІ встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пп. «б» п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 1 Податкового кодексу України в частині завищення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 20068.00 гривень по декларації за липень 2015 року та па суму 79015,00 гривень по декларації за серпень 2015 року.

Одночасно встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України в частині завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 21261.00 гривні по декларації за липень 2015 року. В подальшому на підставі виявлених порушень Мукачівською ОДПІ було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 21261.00 грн.; №, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість на 99083,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції розміром 49541.50 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення, ФОП ОСОБА_1 оскаржив в адміністративному порядку, шляхом подання скарги до ГУ ДФС у Закарпатській області, за результатами розгляду якої залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 23.11.2015 року № та в частині 1882,00 грн. зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.11.2015 року №.

22 лютого 2016 року Мукачівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №004881701, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 19379,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду в справі №807/191/16 від 04 квітня 2016 року визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ № від 23.11.2015 року та №004881701 від 22.02.2016 pоку, чим підтверджено право ФОП ОСОБА_1 на бюджетне відшкодування за липень - серпень 2015 року.

Вказане рішення Закарпатського окружного адміністративного суду було оскаржено в апеляційному порядку, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 р. №876/2802/16 апеляційну скаргу повернуто апелянту та набрало законної сили.

16 жовтня 2015 року ФОП ОСОБА_1 подав до Мукачівської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року, в рядку 23.2. якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 86047,00 грн. (20-23).

З метою повернення суми бюджетного відшкодування за вересень 2015 року у розмірі 86047,00 грн. ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу заяву встановленого зразка (а.с. 24).

18 листопада 2015 року ФОП ОСОБА_1 подав до Мукачівської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, в рядку 23.2. якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 383777,00 грн. (а.с. 26-29).

З метою повернення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2015 року у розмірі 383777,00 грн. ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу відповідну заяву (а.с. 30).

За результатами проведеної позапланової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності формування податкового кредиту та нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень та жовтень 2015 року посадовими особами Мукачівської ОДПІ встановлено порушення и.200.1, пп. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в частині завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 86047,00 грн. по декларації за вересень 2015 року; п.200.1, пп. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в частині завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 383777,00 грн. по декларації за жовтень 2015 року; п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в частині завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 1617,00 грн. по декларації за вересень 2015 року; п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в частині завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 31495,00 грн. по декларації за жовтень 2015 року. В подальшому виявлених порушень, 25 квітня 2016 року Мукачівською ОДПІ прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: №, яким зменшено суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 469824.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 234912,00 грн.; № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 33112, 00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду в справі №807/654/16 від 31 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 p., задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до Мукачівської ОДНІ визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ від 25 квітня 2015 року № та №, чим підтверджено право ФОП ОСОБА_1 на бюджетне відшкодування за вересень - жовтень 2015 року. Зазначене рішення суду 15.11.2016 року набрало законної сили.

В межах судової справи №807/229/16, розглядались позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області та Мукачівське управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області вимоги про: зобов`язання Головного управління об`єднаної Державної фіскальної служби у Закарпатській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування по дат ку на додану вартість заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за деклараціями за липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, жовтень 2015 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №807/229/16 від 07 лютого 2018 року також встановлено, що заяви ФОП ОСОБА_1 про повернення сум бюджетних відшкодувань податку на додану вартість за липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року та жовтень 2015 року наявні (зареєстровані) у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування поданих до 1 лютого 2016 року.

Як встановлено у судовому засіданні, станом на день звернення позивача з даним адміністративним позовом зазначена сума бюджетного відшкодування ФОП ОСОБА_1 перерахована не була. Адміністративний позов задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість: за липень 2015 року в розмірі 20068,00 грн.; за серпень 2015 року в розмірі 79015,00 грн.; за вересень 2015 року в розмірі 86047,00 грн.; за жовтень 2015 року в розмірі 383777,00 грн. та пеню в розмірі 160254.09 грн., нараховану на суму такої заборгованості за період з 02.01.2017 року по 05.09.2018 року; в решті позовних вимог відмовлено.

22 грудня 2020 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі №0740/951/18 - скасовано, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Підставою скасування рішення суду першої інстанції у справі №0740/951/18 та відмови у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 стало винесення постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом від 10.11.2020 року у справі №807/1693/14 якою апеляційну скаргу Головного управління Д1ІС у Закарпатській області задоволено частково; рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.03.2018р. в адміністративній справі № 807/1693/14 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано винесене Мукачівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2013 року на 2042 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1021 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Предметом оскарження у справі 807/1693/14 було податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб /ПДФО/ в загальному розмірі 2 243 830 грн. 50 коп., з яких за податковим зобов`язанням - 1 495 887 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 747 943 грн. 50 коп.; податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2014 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість /ПДВ/ за січень 2013 року на 2042 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1021 грн.; рішення № від 23.04.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску, згідно якого внаслідок донарахування єдиного внеску в розмірі 127644 грн. 59 коп. застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 15974 грн. 15 коп.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 року у справі №807/1693/14 набрала законної сили 10.11.2020 року, відтак з цього моменту у ФОП ОСОБА_1 наявним був податковий борг на загальну суму 3 093 938,67 грн., в т. ч. сума грошового зобов`язання - 2 236 693,83 грн, пеня - 857 244,84 грн.

З урахуванням пункту 200.12 статті 200 ПК України та того, що на той момент у ФОП ОСОБА_1 існував податковий борг, який перевищував суму бюджетного відшкодування, у позивача станом на момент розгляду справи було відсутнє право відшкодування, відтак у позові відмовлено.

02.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі № 807/1693/14 скасував. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у справі № 807/1693/14 залишив в силі.

Існуючі податкові зобов`язання, які визначені вищевказаним судовим рішенням ФОП ОСОБА_1 виконав в повному обсязі 03.11.2021 року, що підтверджується платіжними дорученнями: №236 від 02.07.2021 року; №246 від 08.07.2021 року; №317 від 03.11.2021 року.

Тобто спірним питанням у правовідносинах, що склалися є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість з бюджету з відшкодування податку па додану вартість у розмірі 568 907 грн.

На переконання позивача після сплати всіх податкових боргів, ГУ ДПС у Закарпатській області (правонаступник ГУ ДФС у Закарпатській області) мало б вчинити дії щодо відшкодування або відмови у відшкодуванні сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в порядку, передбаченому законодавством, водночас, таких дій здійснено не було.

З огляду на зазначене, вважаючи бездіяльність ГУ ДПС у Закарпатській області протиправною, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав, з метою стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості бюджету з відшкодування ГІДВ у розмірі 568 907 грн. та пеню в розмірі 13672,45 грн., нараховану на суму такої заборгованості за період з 11.11.2021 року (на 6 операційний день після виникнення права на відшкодування з 03.11.2021) по 08.02.2022 року (дата подання цього позову до суду).

Так, правове регулювання порядку відшкодуванню з Державного бюджету суми податку на додану вартість та строки проведення таких розрахунків здійснюється ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ІІК України).

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.8 ст. 200 ПК України, до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, гака електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

П. 200.10 ст. 200 ГІК України (в редакції, чинній на момент подання податкових декларацій) встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (п. 200.11 ст. 200 ГІК України).

Відповідно до п. 200.12 ст. 200 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Наведені норми п.п. 200.12 та 200.13 ст. 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6 та 9 постанови Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість» (далі - Порядок № 39).

Згідно пп. а п. 200.14 ст. 200 ГІК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин ПК України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідне податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до абз. 1 п. 200.15 ст. 200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про не орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Отже, враховуючи вищенаведені норми податкового законодавства, сума заявлена позивачем до відшкодування податку на додану вартість вважається узгодженою з набранням законної сили рішення суду, яким скасовано оскаржені податкові повідомлення- рішення, а саме, в частині бюджетного відшкодування за липень - серпень 2015 року - з 14 червня 2016 року, а за вересень - жовтень 2015 року - з 15 листопада 2016 року.

Відповідно до листа ГУ ДФС у Закарпатській області №9959/07-16-52-10 від 20.08.2019 pоку, ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 р. у справі №876/2802/16 отримана контролюючим органом 01 липня 2016 pоку, а ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 р. у справі №876/6881/16 - 25 листопада 2016 року.

ПП. 200.12 ст. 200 ІІК України (в редакції, чинній на момент набуття сум бюджетного відшкодування статусу узгоджених) передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

При цьому, абз. 4 пп. 200.12 ст. 200 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Як зазначалось вище 22.12.2020 року під час розгляду справи 0740/951/18 підставою відмови Восьмим апеляційним адміністративним судом у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість за липень - жовтень 2015 року слугувало виключно існування податкового боргу на суму, якого у платника податку (ФОП ОСОБА_1 ) податкового боргу було зменшено суму бюджетного відшкодування.

Сума узгодженого податкового боргу ФОП ОСОБА_1 встановлена рішенням Закарпатського окружною адміністративного суду від 21 березня 2018 року у справі № 807/1693/14, що залишено в силі постановою Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 02.06.2021 року та ФОП ОСОБА_1 погашена шляхом сплати податкового боргу в повному обсязі.

Пп. 200.4 ст. 200 ІІК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, гака сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 етап і 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається із матеріалів справи, бюджетне відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 не здійснено, попри наявність права на таке бюджетне відшкодування, що встановлено та підтверджується:

1) Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду в справі №807/191/16 від 04 квітня 2016 року (яким вилито протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Мукачівської ОДНІ № від 23.11.2015 р. та№004881701 від 22.02.2016p.);

2) Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду в справі №807/654/16 від 31 серпня 2016 року (яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Мукачівської (Щ1П від 25 квітня 2015 року № та №);

3) Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду в справі №807/229/16 від 07 лютого 2018 року (яким встановлено внесення до Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування поданих до 1 лютого 2016 року);

4) Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у справі № 807/1693/14 (яким встановлено наявність податкового боргу ФОП ОСОБА_2 , що підлягає погашенню);

5) Платіжними дорученнями: №236 від 02.07.2021 року: №246 від 08.07.2021 року; №317 від 03.11.2021 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Закарпатській області на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). CCIIJI констатував порушення етапі 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, га зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу га захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ у розмірі 568 907 тис. грн. та пені в розмірі 13 тис. 672 грн 45 коп., які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичною захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення стан бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПІДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

З огляду на триваюче безпідставне невиконання відповідним державним органом передбаченого нормами ПК України обов`язку щодо відшкодування податку на додану вартість суд вважає належним способом захисту порушеного права позивача позовну вимогу щодо стягнення з Державного бюджету належної йому до відшкодування суми.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби в Україні, Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 43143065), Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП 44106694) про стягнення заборгованості - задоволити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 філія в АТ "Укрексімбанк") заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за липень 2015 року в розмірі 20 068,00 (двадцять тисяч шістдесят вісім гривень 00 копійок), за серпень 2015 року - 79 015,00 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятнадцять гривень 00 копійок), за вересень 2015 року - 383 777,00 (триста вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят сім гривень 00 копійок) та пеню в розмірі 13 672,45 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят дві гривні сорок п`ять копійок), нараховану на суму такої заборгованості за період з 11.11.2021 року по 04.02.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 січня 2023 року.

СуддяС.А. Гебеш