Справа № 320/5012/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5012/20 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київської області, за участі третьої особи - Переяслав-Хмельницького сектору державної міграційної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київської області, за участі третьої особи - Переяслав-Хмельницького сектору державної міграційної служби України, в якому просить:

- визнати бездіяльність відповідача при розгляді скарги позивача на дії Переяслав-Хмельницького районного відділу центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області неправомірною;

- зобов`язати відповідача вирішити питання щодо видачі позивачу паспорта громадянина України у формі ІD-картки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова у видачі позиву паспорта громадянина України у формі ІD картки не узгоджується з вимогами діючого законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що ним було надано усі необхідні докази для отримання паспорта громадянина України у формі ІD картки, тому відмова є протиправно та не відповідає приписам чинного законодавства.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велятино, Хустського району Закарпатської області. Його матір`ю являється ОСОБА_3 .

Оскільки мати у зареєстрованому шлюбі не перебувала, у свідоцтві про народження батьком позивача, зазначено - ОСОБА_4 , про що свідчить повторна копія свідоцтва про народження від 03.06.2008 видана відділом РАЦС Хустського районного управління юстиції Закарпатської області.

Після народження позивача, 30.11.1991 мама позивача уклала шлюб з гр. ОСОБА_5 , який не усиновлюючи позивача зробив виправлення у його свідоцтві про народження власноручно виправивши прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 » вивівши попереднє прізвище та по-батькові « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_2 », а також вивів прізвище ім`я та по-батькові у графі батьки - « ОСОБА_4 » та вніс своє прізвище ім`я та по-батькові « ОСОБА_5 », та мати « ОСОБА_10 ».

У 1996 році позивач переїхав проживати в с. Положаї Переяслав-Хмельницького району Київської області, де з 01.09.1996 останній зарахований до першого класу Ташанської ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ Переяслав-Хмельницького району Київської області під прізвищем « ОСОБА_1 ».

У червні 2005 року закінчив 9 класів Ташанської ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ Переяслав-Хмельницького району, де отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту НОМЕР_1 від 25.06.2005 та додаток до свідоцтва на ім`я ОСОБА_1 .

З 01.09.2005 був зарахований на навчання до Березоворудського державного аграрного технікуму під прізвищем ОСОБА_1 , який закінчив 01.07.2009, та отримав диплом серії НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 , про що свідчить довідка вказаного навчального закладу.

На час вступу до технікуму паспорта не мав, під час навчання у технікумі паспорта також не отримував.

Як у с. Положаї та с. Ташань, Переяслав-Хмельницького району, так і в с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області у встановленому законом порядку позивач зареєстрований не був.

В подальшому позивач пройшов медичну комісію але комісія встановила, що він до військової служби не придатний, 24.12.2013 було видано військовий квиток на ім`я ОСОБА_1 , та був поставлений на військовий облік в Ташанській сільській раді Переяслав-Хмельницького району.

На час видачі військового квитка паспорта позивач також не мав.

Позивач звернувся до Державної міграційної служби по питанню отримання паспорта громадянина України у формі ІD картки, позивачу було у цьому відмовлено, проведено процедуру встановлення особи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №745, та рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення особи, що підтверджується копією висновку відповідача від 19.10.2018, де останній рекомендує позивачу звернутися до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду по факту встановлення особи.

Для отримання паспорта позивачем надано документи, зокрема: власні письмові пояснення щодо обставин виправлень у свідоцтві про народження, а також повторне свідоцтво про народження видане 03.06.2008, довідку Ташанської сільської ради від 04.04.2018, довідку Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 10.07.2018, довідку Ташанського НВО від 06.03.2017, довідку Березоворудського аграрного технікуму від 27.02.2017.

Позивачем було оскаржено бездіяльність третьої особи до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про що свідчить копія скарги від 04.12.2019 з вимогою зобов`язати третю особу видати позивачу паспорт громадянина України у ІD-картки, але відповідач відмовив позивачу в задоволені скарги, про що свідчить відповідь відповідача від 12.12.2019.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що Переяслав-Хмельницьким РС УДМС України правомірно прийнято рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України у формі ІD - картки після досягнення 18- річного віку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі - Положення № 2503-ХІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Таким чином, законодавством встановлено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 302.

3 01.11.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 745 від 26.10.2016 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015», якою затверджено новий зразок паспорта громадянина України у формі картки та приведено у відповідність до законодавства Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Відповідно до п. 2 Постанови № 302 з 01.01.2016 запроваджується оформлення і видача паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п. 2 Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією Постановою, з 01.11.2016 припиняється.

Отже, з прийняттям зазначеного акта органи ДМС зобов`язані забезпечувати оформлення та видачу паспортів громадянам України у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме - здійснювати видачу паспортів виключно у вигляді картки.

Відповідно до ч.3 ст. 8 Закону внесена до Реєстру інформація є конфіденційною. Нерозголошення конфіденційної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюються відповідно до закону.

Статтею 9 Закону закріплені права осіб, персональні дані (інформація про особу) яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру: кожна особа, персональні дані (інформація про особу) якої внесені до Реєстру, має право, зокрема на отримання інформації про наявність запису в Реєстрі стосовно неї та отримання від уповноважених суб`єктів на безоплатній основі повідомлення про кожен випадок звернення щодо передачі інформації про неї з Реєстру.

При цьому, ст. 7 Закону передбачає відмову особи від внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру відцифрованих відбитків пальців рук (у разі оформлення паспорта громадянина України) та повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомити про це відповідний контролюючий орган), а також забороняє вимагати від осіб персональні дані, що свідчать про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання.

Разом із тим, обробка персональних даних територіальними підрозділами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області здійснюється на підставі п. 2 та 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних».

Відтак вони можуть обробляти ті дані, що обумовлюються їх повноваженнями, які є чітко визначеними законами. Враховуючи, що територіальні підрозділи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області мають визначені законом повноваження, реалізація яких потребує обробки персональних даних, це вже є достатньою підставою для їх обробки.

Крім того, виходячи із системного аналізу норм права, видача документу, що посвідчує особу (незалежно від його вигляду - книжечка чи картка, що містить безконтактний електронний носій) не можлива без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорта підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети обробки.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 302 кожна особа, яка досягла 14 річного віку зобов`язана отримати паспорт громадянина України.

Згідно п. 19 Постанови Кабінету Міністрів України № 302 документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів, територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.

Крім того, п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України № 302 закріплено, що особа, яка досягла 14-річного віку та місце проживання якої не зареєстровано, для оформлення паспорта вперше подає документи до територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за місцем фактичного проживання в Україні.

03.10.2018 у своєму поясненні позивач повідомив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велятино, Хустського району, Закарпатської області. В 1994 його вітчим - ОСОБА_11 , власноручно в його свідоцтві про народження виправив прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 » та по-батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 » так як не бажав всиновлювати його (а.с.46).

Для оформлення паспорта громадянина України в формі картки позивач надав наступні документи: свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , виданого (повторно) ВРАЦС Хустського РУЮ Закарпатської області 03.06.2008; довідку Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 174 від 04.04.2018 про реєстрацію місця проживання особи; довідку Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 411 від 10.07.2018 про реєстрацію місця проживання особи; довідку № 37 від 06.03.2017 Ташанського навчально-виховного об`єднання ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ з фотокарткою на ім`я ОСОБА_1 ; довідку № 33 від 27.02.2017 Березоворудського технікума Полтавської Державної аграрної академії на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 43 Постанови КМУ № 302 у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.

За інформацією наданою Переяслав-Хмельницьким РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, у ході перевірки наданих позивачем документів виявлено розбіжність у прізвищах « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_2 ».

10.07.2020 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області здійснено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, який свідчить, що 24.03.2010 16:33 за № 0 актовий запис зареєстровано в реєстрі реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, про народження на ім`я ОСОБА_2 .

Після проведених перевірок згідно з п. 43, п. 100 постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 26.10.2016 «Про внесення змін до постанові Кабінету Міністрів України, Постанови Кабінету Міністрів України № 302» третьою особою прийнято рішення відмовити позивачу у виготовленні паспорта громадянина України у формі ІD-картки з безконтактним електронним носієм з внесенням інформації до Єдиного Державного Демографічного Реєстру, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 302 та «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення паспорта громадянина України».

Позивачу було рекомендовано звернутись до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду по факту встановлення особи та підтвердження свого прізвища « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_2 ». Після чого, при наявності в повному обсязі матеріалів для документування паспортом громадянина України у формі ІD -картки, згідно з вимогами Постанови КМУ №302 та «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнанні недійсними та знищення паспорта громадянина України», звернутись до Переяслав-Хмельницького РС УДМС України за фактичним місцем проживання, для отримання паспорта громадянина України у формі ІD -картки.

З вищевикладеного вбачається, що відповідно до п. 100 Постанови КМУ № 302, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС наділений правом щодо відмови позивачу в оформленні або видачі паспорту.

Колегія суддів зазначає, що видача паспорта громадянина України у формі ІD картки не є формальною процедурою, тому при її проведенні повинні бути дотримані усі необхідні приписи чинного законодавства.

З вищевикладеного вбачається, що у суб`єкта владних повноважень на підставі отриманих від позивача документів та пояснень, а також з урахуванням отриманої інформації з інших джерел виникли обґрунтовані сумніви щодо особи, яка звертається за отриманням паспорту.

Саме після встановлення особи у судовому порядку позивач зможе безперешкодно звернутися до відповідного органу за фактичним місцем проживання, для отримання паспорта громадянина України у формі ІD - картки, натомість видача паспорту до закінчення даної процедури може нести негативні правові наслідки у подальшому.

Колегія суддів не погоджується з твердженням апелянта, що такими діями відповідач створює перешкоди в реалізації позивачем свого права, оскільки вчинені відповідачем дії навпаки сприяють правильному процесуальному вирішенні спірного питання.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Переяслав-Хмельницьким РС УДМС України правомірно прийнято рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України у формі ІD - картки після досягнення 18- річного віку.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких