Справа № 240/4214/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/4214/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру пенсії державного службовця з моменту її призначення виходячи з даних персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України із застосуванням 89% від суми нарахованої заробітної плати при стажі роботи більш 19 років на державній службі;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з моменту її призначення (з червня 2012 року по лютий 2020 року) виходячи з даних персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України за останні 24 місяці роботи до звільнення з державної служби, в розмірі 89% при стажі роботи більш 19 років на державній службі відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" у первинній редакції, якою визначено, що "пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати", оскільки зі всіх нарахованих їй сум заробітної плати сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування.

В обґрунтування позову вказано, що при призначені у 2012 році пенсії по інвалідності за Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ не враховано всі суми заробітної плати за останні 24 місяці роботи до звільнення відповідно до даних персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, а також пенсію нараховано у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, замість вірних 89% з розрахунку 1% заробітку за кожен повний рік роботи на державній службі при стажі понад 19 років.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив, за змістом, якого просить відмовити у задоволені позову. Вказує, що до 13.02.2020 позивач отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", призначення пенсії державним службовцям здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, у електронній справі ОСОБА_1 відсутні документи на підставі, яких враховано заробітну плату. Обчислення заробітної плати на підставі даних персоніфікованого обліку законодавством не передбачено.

Також представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, однак ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду строк звернення позивача до суду поновлено, інших підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідачем не зазначено. Отже питання щодо строку звернення ОСОБА_1 до суду вирішено.

Ухвалою Житомирського окружного суду від 19 квітня 2021 року вирішено розглядати дану адміністративну справу за правилами спрощеного позовного та призначено засідання у справі на 28 листопада о 11:30.

В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, що зазначені у відзиві.

У зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів, у справі оголошено перерву до 14.12.2022.

В судове засідання 14.12.2022 представники сторін не прибули, позивач надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження. Суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач з 07.06.2012-01.08.2018 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Житомирської області та отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи.

З 01.08.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 3615,32 грн, що була обчислена в розмірі 80% від заробітної плати 4519,14 грн.

14.02.2020 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

19.11.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із зверненням в якому просила повести перерахунок пенсії державного службовця з моменту її призначення з 2012 року по 13.02.2020 у розмірі 89% відсотків сум грошового забезпечення та врахувати всі суми нарахованої заробітної плати. Щодо відсоткового значення вказала, що відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу", у первинній редакції було визначено, "пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати", оскільки ОСОБА_1 має стаж понад 19 років, тому саме це відсоткове значення мало бути застосоване при призначені пенсії. Також зазначила, що сума заробітку, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, відповідно до зведеної відомості про щомісячні суми заробітку для нарахування пенсії відповідно до "Індивідуальних відомостей про застраховану особу" з "Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування" Пенсійного фонду України сума заробітку з якого нараховано та сплачено внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування/єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за 24 місяці складає 158 767,25 грн, однак Пенсійним органом враховано лише 108 459,30 грн (108459,30/12=4519,14 (сума, яка взята для розрахунку пенсії.

Звернення ОСОБА_1 було розглянуто відповідачем відповідно до Закону України "Про звернення громадян" в межах компетенції, та надано відповідь від 17.12.2021 №44701-43216/С-02/8-0600/21. Зазначено, що з 01.10.2011 Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" було внесено зміни до ст. 37 Закону та передбачено, що пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванння, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в електронній пенсійній справі копії документів на підставі яких було враховано заробітну плату для призначення пенсії по інвалідності відсутні. Також, позивачу роз`яснено, що визначення плати державним службовцям при обчисленні пенсій відповідно до Закону на підставі даних системи персоніфікованого обліку законодавством не передбачено.

Вважаючи таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області протиправною позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі Закон №108/95) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статею 2 Закон №108/95 визначена структура заробітної плати, яка складається: - основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У наказі Державного комітету статистики України «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 № 5 визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, зокрема, до додаткової заробітної плати належать: доплати, надбавки, премії, винагороди, виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, повязані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу), до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналізуючи положення законів, встановлено, що надбавки, премії, матеріальна допомога та суми виплат, пов`язані з індексацією заробітної плати, та інші виплати тощо, входять до системи оплати праці державних службовців.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин час призначення пенсії позивачу), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" ( 2464-17 ) - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12 ), і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної

плати в Україні на день отримання зазначених сум.

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що за змістом вище наведених норм законів, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011р. страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються до заробітку (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Порядок обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), п. 5 якої було встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб внесено зміни до Постанови № 865, які застосовуються з 1 травня 2016 року, зокрема, п. 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики».

Таким чином, на час звернення позивача порядок перерахунку пенсії державного службовця не визначено.

Проте, як встановлено правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» може бути захищено ст. 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу.

Стосовно перерахунку пенсії на підставі даних персоніфікованого обліку, суд зазначає наступне.

Так, позивач вказує, що враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію та продовження збройного конфлікту та території Донецької області оригінали довідок, які надавалися при призначенні пенсії відсутні, оскільки архіви, кадрова та фінансова документація за час роботи в КРУ в Донецькій області та Державній фінансовій інспекції в Донецькій області залишилися у м. Донецьк. Довідки про основні складові заробітної плати та про стаж державної служби, а також інша інформація, відповідно до якої визначався розмір пенсії, в електронному вигляді в пенсій справі відсутні, оскільки Пенсійний органом не було забезпечено своєчасне збереження документів особистої справи в електронному вигляді.

Водночас позивачем наданий зведений розрахунок відповідно до "Індивідуальних відомостей про застраховану особу" з "Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування".

У п. 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 зазначено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи..

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637, призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Отже, питання призначення (перерахунку) і виплати пенсії позивачу віднесено безпосередньо до функцій Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, де з 01.08.2014 позивач перебуває на обліку, внаслідок чого управління має вирішувати питання перерахунку пенсії позивача, раніше призначеної іншим управлінням - Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області.

Відмова відповідача в перерахунку пенсії позивачу не ґрунтується на нормах діючого законодавства, при цьому причини такої відмови в перерахунку, зазначені у листі відповідача, як то відсутність у електронній пенсійній справі документів та не можливості обчислити заробітну плату для призначення пенсії на підставі даних персоніфікованого обліку, не відповідають положенням нормативних актів, оскільки саме на відповідача покладено функцію перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» затверджених постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1)обовязок розгляду заяви позивача в повному обсязі повинен був здійснений відповідачем з прийняттям відповідного рішення.

Згідно із п. 4.1. Порядку заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.2. При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. вказаного Порядку визначено, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно із п. 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Вказаних вимог відповідач не дотримався, у зв`язку з чим, суддя не вважає аргументованими дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача.

Щодо збільшення відсоткового значення сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII) в редакції від від 07.08.2011 визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

В подальшому в Закон № 3723-XII було внесено зміни, а саме в редакції від 28.04.2012 (яка діяла саме на момент призначення пенсії), а саме в ст. 37 зазначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказана норма вже не містить умови щодо збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за роботу на державній службі понад 10 років з розрахунком, 1% за 1 рік.

Отже, враховуючи, що на момент призначення пенсії ОСОБА_1 діяла редакція Закону, якою передбачено розмір пенсії 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи підстави для підвищення відсоткового значення розміру пенсії відсутні.

Ст. 8 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищезазначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов`язкове виконання судових рішень.

Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина «судового розгляду».

Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України».

Оцінюючи досліджені у справі докази, звертаю увагу на те, що при звернені до відповідача із заявою про перерахунок пенсії позивачем не було подано пакету документів, перелік яких визначено, у п. 2.1 Порядку № 22-1, однак, відповідачем не було вжито вичерпних заходів, спрямованих на отримання відомостей, яких у даному випадку не вистачає для перерахунку позивачу пенсії, зокрема, не було витребувано у позивача відповідних документів, не виконано обов`язку, визначеного у п. 3.3 Порядку № 22-1, щодо надання допомоги заявнику в одержанні необхідних документів у разі потреби, а натомість, відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з підстав законодавчої неврегульованості питання щодо перерахунку і виплати пенсії, зокрема, як і внутрішньо переміщеним особам, що є протиправним і порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, враховуючи, що відповідачем заява ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії від 19.11.2021 не розглянута у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, належним способом захисту є зобов`язання повторно розглянути заяву.

Згідно з ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд з урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушених прав, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 260-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича,7, м. Житомир, 10003, ) про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії від 19.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії від 19.11.2021 з врахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко