Справа № 580/450/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/450/22 Суддя (судді) першої інстанції: Гаращенко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Лисянської селищної ради на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив:

- змінити спосіб та порядок виконання судового рішення у справі № 580/450/22 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині стягнення судового збору у сумі 992,40 грн, згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2022, та витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 4000,00 грн, згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 та в розмірі 5000,00 грн, згідно додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022, шляхом стягнення зазначених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради з відкритих в управлінні Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області рахунків виконавчого комітету Лисянської селищної ради;

- замінити відповідача з Лисянської селищної ради () на виконавчий комітет Лисянської селищної ради ().

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, а також про заміну сторони у справі задоволено частково. Змінено спосіб виконання судового рішення у справі № 580/450/22 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині стягнення судового збору у сумі 992,40 грн, згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2022, та витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 4 000,00 грн, згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 та в розмірі 5000,00 грн, згідно додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022, шляхом стягнення зазначених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради () з відкритих в управлінні Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області рахунків виконавчого комітету Лисянської селищної ради (). В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що судом першої інстанції порушено положення процесуального закону при задоволенні заяви про встановлення судового контролю, адже задоволення такої заяви було передчасним, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі № 580/450/22 визнано протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради щодо ненадання адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 № 23 у встановленому чинним законодавством строк. Зобов`язано Лисянську селищну раду () протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду розглянути адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 17.12.2021 №23 та надати повну і обґрунтовану відповідь. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради () на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 стягнуто з Лисянської селищної ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022 стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради (), витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2022, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2011 та додаткова постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2021 у справі № 580/450/22 набрали законної сили.

Адвокат ОСОБА_1 16.05.2022 звертався до управління Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області з адвокатським запитом № 64, в якому просив надати інформацію про те, чи зареєстрована Лисянська селищна рада в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, чи перебуває Лисянська селищна рада на обслуговувані в органах Державної казначейської служби України; чи має Лисянська селищна рада відкриті на її ім`я бюджетні рахунки в органах Державної казначейської служби України. Якщо так, то вказати хто є розпорядником рахунку - виконавчий комітет чи Лисянська селищна рада.

Відповідно до отриманої відповіді від управління Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області (лист від 20.05.2022 № 02.1-37- 08/203), Лисянська селищна рада на казначейському обслуговуванні в управлінні Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області не перебуває та немає відкритих бюджетних рахунків в управлінні. Натомість відкриті бюджетні рахунки та укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування має виконавчий комітет Лисянської селищної ради.

З огляду на вказане та неможливість повного виконання судових рішень, позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, а також про заміну сторони.

Задовольняючи частково заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що саме виконавчий комітет Лисянської селищної ради має відкриті бюджетні рахунки та укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування в органах Казначейства, тому виключно він має змогу та відповідні повноваження здійснити виплати з бюджету Лисянської селищної ради для погашення зобов`язань за вказаними судовими рішеннями.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Таким чином, після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України передбачено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (надалі по тексту - Порядок № 845).

Згідно з вищевказаним Порядком, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів па підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та; місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з пунктом 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання.

Статтями 1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст. 10 цього Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 1, 2 ст. 11 та ч. 8 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети. Виконавчі комітети міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до ч. З ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів.

Згідно статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що відповідна рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники).

Отже, виконавчий комітет відповідної ради утворений радою та здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Суд першої інстанції вірно вказав, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як Лисянська селищна рада (код ЄДРПОУ - 26424996), так її виконавчий комітет (код ЄДРПОУ - 04410982) зареєстровані як самостійні юридичні особи, однак в силу вищенаведених законодавчих норм виконавчий комітет підзвітний та підконтрольний раді, на нього покладено обов`язки щодо виконання місцевого бюджету, який ухвалює Лисянська селищна рада.

Таким чином, свої бюджетні зобов`язання Лисянська селищна рада виконує відповідно до вказаного механізму через її виконавчий комітет, а твердження апелянта, що останній є повністю самостійним обґрунтовано спростовано судом першої інстанції, позаяк саме виконавчий комітет Лисянської селищної ради має відкриті бюджетні рахунки та укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування в органах Казначейства, тому має змогу та відповідні повноваження здійснити виплати з бюджету Лисянської селищної ради для погашення зобов`язань за вказаними судовими рішеннями.

Поряд з цим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що Лисянська селищна рада таких рахунків не має, що фактично унеможливлює виконання судових рішень, що неприпустимо з огляду на положення статей 129 та 129-1 Конституції України.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набрало законної сили має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Відтак, з огляду на те, що відповідачем вказані судові рішення належно виконано не було, що не спростовано та не заперечено останнім під час апеляційного розгляду справи, суд першої інстанції вірно встановив наявність підстав змінити спосіб виконання судових рішень у справі шляхом стягнення зазначених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради () з відкритих в управлінні Державної казначейської служби України у Лисянському районі Черкаської області рахунків виконавчого комітету Лисянської селищної ради ().

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідком розгляду питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лисянської селищної ради на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко