Справа № 320/5686/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5686/20 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "К-А-Н" до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "К-А-Н" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу №170347 від 02 січня 2020 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що позивача було повідомлено про розгляд справи про притягнення до відповідальності, що підтверджується відправленням запрошення та списком рекомендованих відправлень.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.11.2019 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом БАЗ 22154 реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ПП «К-А-Н».

Результати перевірки оформлено Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.11.2019 №197210, у висновках якого зазначено про порушення надання послуг з регулярних пасажирських перевезень за маршрутом №13, а саме трафарет, неналежний санітарний стан, відсутність квитків вартість проїзду 5 гривень, не оформлення квитково-касового листа.

На підставі висновків вказаного Акта перевірки відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.01.2020 № 170347, відповідно до якої на позивача на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно частин першої-другої статті 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Вказаними нормами чітко визначено обов`язок наявності у автомобільних перевізників необхідних документів для здійснення регулярних пасажирських перевезень.

У свою чергу, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-ІІІ накладається штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено у абзаці третьому частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Пунктом 12 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Згідно з абзацом 3 пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку №1567 закріплено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25).

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27).

У матеріалах даної справи наявний Акт від 26.11.2019 №197210.

У оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом на підставі Акту від 26.11.2019 №197210.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що ним помилково надано по справі №320/5686/20 копію запрошення на розгляд акту №19787 та список рекомендованих повідомлень №614. До апеляційної скарги апелянт долучив належні докази, а саме запрошення від 04.12.2019 №76966/18-1/21-19, яке було направлено перевізнику 18.12.2019 рекомендованим листом із штрихкодовим ідентифікатором №670, та список рекомендованих відправлень №11192.

Проте дослідивши долучені до апеляційної скарги докази колегія суддів встановила, що у наданих доказах відсутні відомості щодо змісту адресованого листа, що унеможливлює встановити інформацію викладену у поштовому відправленні адресованому відповідачем позивачу.

Крім того в порушення вимог пункту 26 Порядку № 1567 апелянтом не надано доказів (рекомендоване повідомлення), які підтверджують повідомлення ПП «К-А-Н» про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту від 26.11.2019 №197210.

Суд першої інстанції першої інстанції правильно зазначив, що надсилання повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням позивача є належним виконанням Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки своїх обов`язків.

В даному випадку відповідачем не було дотримано приписів Порядку № 1567 щодо дотримання процедури розгляду Акта перевірки про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило позивача законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем не виконано вимоги Порядку №1567 та належним чином не повідомлено позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а отже постанова про застосування адміністративного-господарського штрафу №170347 від 02 січня 2020 року підлягає скасуванню.

Щодо порушення позивачем вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме не оформлення квитково-касового листа, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник, водії повинні дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, серед яких - квитково-касовий лист.

Водночас станом на час проведення відповідачем перевірки, складення Акту та прийняття оскаржуваної постанови на законодавчому рівні не існувало визначеної форми квитково-касового листа та порядку його ведення.

Відсутність затвердженої форми і змісту вказаного документа ставить перевізника у невизначене становище і ускладнює належне виконання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутність на законодавчому рівні затвердження форми квитково-касового листа та порядку його ведення та положення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині зобов`язання водія мати квитково-касовий лист суперечать загальним принципам правової визначеності.

У матеріалах справи наявний квитково-обліковий лист від 26.11.2019 серії ББГ №474163, у якому зазначено, що автомобільним транспортом, який перевірявся, перевезено 377 пасажирів. Загальна сума від проданих квитків становить 1630,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено наявність у ПП «К-А-Н» документів, що є вичерпними та достатніми для здійснення регулярних пасажирських перевезень згідно з переліком, визначеним у статті 39 Закону №2344, а саме квитково - обліковий лист від 26.11.2019.

Водночас відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів саме відсутності при перевірці у позивача квитків вартістю проїзду 5 грн.

Враховуючи викладене у сукупності колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.01.2020 №170347.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

В даному випадку доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 240,238, 240, 311,316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: А.Ю. Коротких

Н.М. Єгорова