Справа № 592/10461/22
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-адр/592/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Литовченко О.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бикової Римми Юріївни про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

Рішенням суду від 13.01.2023 адміністративний позов задоволено.

17.01.2023 представником позивача адвокатом Биковою Р.Ю. подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування суми понесених позивачем витрат, за змістом якої сторона позивача просить: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник Сумської митниці надав письмову заяву в якій заперечує проти стягнення за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 10000 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У свою чергу, особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 КАС України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Станом на день ухвалення рішення у даній адміністративній справі в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, тому питання про відшкодування правової допомоги судом не було вирішене.

Враховуючи те, що за змістом позовної заяви представником позивача зазначено про те, що документи, які підтверджують витрати будуть надані суду згодом, у визначений законом строк, після прийняття рішення у справі, суд вважає, що стороною позивача дотримано вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, відтак, наявні підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в разі вирішенні питання про відшкодування позивачам витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід враховувати положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано правила розподілу судових витрат, до яких окрім інших віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача подано договір про надання професійної правничої допомоги від 12.10.2022 №б/н, Додаткової угоди №9 від 12.10.2022 № б/н.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що перелік виконаних правничих послуг відповідає тим діям, які вчинялися у справі.

Доказів фактичної оплати вказаної суми за надання правової допомоги суду не надано, однак вказана обставина не є підставою для відмови у стягненні таких витрат на правничу допомогу.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №160/6899/20.

З урахуванням зазначеного та розрахунку витрат часу зазначеного представником позивача, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн є непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, враховуючи викладене, категорію справи, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 4000 грн, оскільки саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Керуючись ст.132,134,139,252 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бикової Римми Юріївни про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вуй. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, код ЄДРПОУ ВП 44017631) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) 4000 (чотири тисячі) грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в десятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Литовченко