Справа № 460/16626/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Нор У.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування в частині п.6 висновку, наказу, визнання дій та бездіяльність протиправними,зобов`язання вчинення певних дій,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просив суд:
визнати протиправним та скасувати в частині п. 6 висновку ДПА в Рівненській області «перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_1 (М-247225) комісія зараховує до стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років підтверджені відповідними наказами такі строки його (її) служби з 01.09.2001 р. по 30.07.2005 р. студент Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича з 01.09.2005 по 29.06.2006 студент Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича з 01.03.2010 р. по т/час старший оперуповноважений відділення протидії незаконному відшкодуванню ПДВ та викриття злочинів у кредитно-фінансовій сфері оперативного відділу ГВПМ Дубенської ОДПІ. Разом станом на 01.04.2010 вислуга складає: 02 років 05 місяців 13 днів приведена дата 18.10.2007 р.», та зобов`язати відповідача внести зміни до п. 6 висновку ДПА в Рівненській області наступним змістом «перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_1 (М-247225) комісія зараховує до стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років підтверджені відповідними наказами такі строки його (її) служби з 01.09.2001 р. по 30.07.2005 р. студент Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича з 01.09.2005 по 29.06.2006 студент Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича з 04.12.2006 по 01.03.2010 працівник Державної податкової інспекції м. Чернівці з 01.03.2010 р. по т/час старший оперуповноважений відділення протидії незаконному відшкодуванню ПДВ та викриття злочинів у кредитно-фінансовій сфері оперативного відділу ГВПМ Дубенської ОДПІ. Разом станом на 01.04.2010 вислуга складає: 05 років 08 місяців 11 днів». Та відповідно скасувати та внести зміни в наказ № 33-о від 20.04.2010 ДПА в Рівненській області;
визнати протиправними дії та бездіяльність головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премій, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) ОСОБА_1 (М-247225) за період проходження служби з 29.01.2020 по 25.11.2021 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017;
встановити, що грошове забезпечення ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 старшого слідчого з особливо важливих справ становить: посадовий оклад в період з 29.01.2020 по 14.07.2020 та з 26.10.2020 по 03.01.2021 становить 8240,00 грн. в місяць; надбавка за звання в період з 29.01.2020 по 14.07.2020 становить 1600 грн. в місяць, в період з 26.10.2020 по 03.01.2021 становить 1680 грн. в місяць; надбавка за вислугу років в період з 29.01.2020 по 14.07.2020 становить 3940,00 грн. в місяць, в період з 26.10.2020 по 03.01.2021 становить 3970 грн. в місяць; надбавка за секретність в період з 29.01.2020 по 14.07.2020 та з 26.10.2020 по 03.01.2021 становить1236 грн. в місяць; заступника начальника відділу становить: посадовий оклад в період з 04.01.2021 по 25.11.2021 становить 8740 грн. в місяць; надбавка за звання 04.01.2021 по 25.11.2021 становить 1700,00 грн. в місяць; надбавка за вислугу років в період з 04.01.2021 по 25.11.2021 становить 4176,00 грн. в місяць; надбавка за секретність в період з 04.01.2021 по 25.11.2021 становить 1311,00 грн. в місяць;
визнати неправомірними дії та бездіяльність Головного управління ДФС у Рівненській області щодо невиплати ОСОБА_1 (М-247225) грошової компенсації за невикористану відпустку за: 2014 р. 5 діб, 2015 р. 5 діб, в 2016 р. 5 діб, 2017 р. 5 діб, 2018 р. 5 діб, 2019 р. 5 діб, 2020 р. 5 діб, 2017 р. 5 діб;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Рівненській області №138-о від 23.11.2021 в частині: п. 2 Вислуга на день звільнення складає: в календарному обчисленні 14 років 01 місяць 11 днів, в пільговому обчисленні 14 років 07 місяців 29 днів. П. 3 виплатити підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби з дня останнього зарахування на службу. П.4 Виплатити підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки за 2019, 2020, 2021 в кількості 71 календарних дні;
Позивач заявлені позовні вимоги мотивує тим, що на підставі наказу №138-о від 23.11.2021 ГУ ДФС в Рівненській області по особовому складу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №114 від 29.07.1991 «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ», постанови Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014 «Про затвердження положення про Державну фіскальну службу України» його звільнено. Цим же наказом встановлено вислугу на день звільнення що складає в календарному обчисленні 14 років 01 місяць 11 днів, в пільговому обчисленні 14 років 07 місяців 29 днів. Також цим наказом встановлено про виплату позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби з дня останнього зарахування на службу та виплату позивачу компенсації за невикористані дні відпустки за 2019, 2020 та 2021 роки в кількості 71 календарні дні. Вважає, що пункти 2, 3, 4 даного наказу винесені з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки в ньому невірно відображено інформацію про вислугу на день звільнення в календарному та пільговому обчисленні, невірно відображено інформацію про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ,невірно відображено інформацію про компенсацію за невикористані відпустки за 2019, 2020 та 2021 рік.
Вказує, що висновок ДПА в Рівненській області та оголошений наказ №33-о від 20.04.2010 винесені з порушенням норм чинного законодавства України оскільки в ньому не включено до вислуги років у календарному обчисленні стаж роботи в Державній податковій інспекції м. Чернівці з 04.12.2006 по 01.03.2010, який складав 03 роки 02 місяці 28 днів, що у свою чергу потягло за собою неправильність визначення кількості днів невикористаної щорічної відпустки, грошового забезпечення (в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премій, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), а також грошової допомоги при звільненні.
Також у своєму позові позивач вказує, що ГУ ДФС в Рівненській області в період з 29.01.2020 і по день звільнення 25.11.2021 при нарахуванні та виплаті належного йому грошового забезпечення неправомірно застосовано при обчисленні, нарахуванні та виплаті йому грошового забезпечення у вказаний період часу норму, що встановлювалась пунктом 4 Постанови №704 в його редакції відповідно до змін, внесених згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», яка в цей період часу була не чинною, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, яка набрала чинності 29.01.2020, визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», яким вносились зміни до п. 4 Постанови КМУ №704.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року позов залишено без розгляду.
Мотивуючи вищевказану постанову суд апеляційної інстанції закрема вказав, що позивачу не було надано можливості заявити про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Таким чином, суд першої інстанції не вирішивши питання щодо наявності у позивача поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду дійшов передчасних висновків про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідачі у справі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Власної позиції з приводу заявленого позову до суду не подали.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Так, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян касаційного адміністративного суду у свої постанові по справі № 240/532/20 від 11.02.2021 року зазначив наступне.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, інша державна служба.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку неправильним визначенням відповідачем стажу роботи позивача у Державній податковій адміністрації м. Чернівці для встановлення грошового забезпечення (в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премій, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), грошової допомоги при звільненні, невикористаних днів щорічної основної відпустки, а також нарахуванні та виплаті належного йому грошового забезпечення в період з 29.01.2020 і по день звільнення 25.11.2021.
Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Водночас частиною другою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Проте слід мати на увазі, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності.

За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України справи, що виникають з трудових правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми Цивільного кодексу України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість установлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність.

Виходячи з цього, встановлений у частині другій статті 233 КЗпП України строк є строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Окрім того вимоги у цій справі щодо встановлення грошового забезпечення (в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премій, відпускних та лікарняних, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) є похідними від вимоги щодо правильності визначення відповідачем стажу роботи позивача у Державній податковій адміністрації м. Чернівці.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо правильності визначення відповідачем стажу роботи позивача у Державній податковій адміністрації м. Чернівці для встановлення грошового забезпечення охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини другої статті 233 КЗпП України.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Отже, з дня отримання виплат особою при звільненні, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових виплат звернулась до роботодавця із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від органу відповіді на подану нею заяву.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19.

Згідно із пунктами 6, 8 та 9 Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 15 травня 2008 року №313, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 червня 2008 року за №553/15244 стаж особам начальницького складу податкової міліції державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, навчальних закладів, які призначаються на посади наказами ДПА, визначається Центральною комісією або Комісією органу державної податкової служби за місцем проходження ними служби та отримання грошового забезпечення

Рішення Центральної комісії оформлюється висновком (додається) та оголошується наказом ДПА, рішення інших Комісій - висновком та наказами відповідних органів державної податкової служби.

Таким чином, суд звертає увагу, що стаж служби для виплати винагороди за вислугу років, встановлено позивачу висновком ДПА в Рівненській області та оголошено наказом ДПА в Рівненській області 20.04.2010 №33-о, тому про порушення свого права позивач мав би бути обізнаний 20.04.2010, тобто з моменту оголошення висновку комісії відповідним наказом.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом в частині вимог про визнання протиправним та скасування в частині п. 6 висновку ДПА в Рівненській області який оголошено наказом ДПА в Рівненській області 20.04.2010 №33-о, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Так, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж, суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Згідно з частиною 1 статті 123 даного Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Частиною 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, суд після відкриття провадження в даній адміністративній справі встановив, що дана позовна заява не відповідає вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме позивач не подав: заяву на поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Як наслідок, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно додати до позовної заяви заяву на поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, з обґрунтуваннями достатніх підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

За наявності вказаних недоліків, позовна заява не відповідає вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування в частині п.6 висновку, наказу, визнання дій та бездіяльність протиправними,зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя У.М. Нор