Справа № 280/12766/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2023 року м. Дніпросправа № 280/12766/21

головуючий суддя І інстанції Артоуз О.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року в адміністративній справі №280/12766/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасуванням вимог про сплату боргу (недоїмки) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області по нарахуванню (обчисленню) сум єдиного соціального внеску включених до вимог про сплату боргу (недоїмки): № Ф-548-56У від 08.01.2019; № Ф-548-56У від 09.08.2019; № Ф-548-56У від 05.11.2019; № Ф-548-56У від 07.02.2020; № Ф-548-56У від 06.11.2020; № Ф-548-56У від 17.03.2021, № Ф-548-56 від 08.01.2019; № Ф-548-56 від 09.08.2019; № Ф-548-56 від 05.11.2019; № Ф-548-56 від 07.02.2020; № Ф-548-56 від 06.11.2020; № Ф-548-56 від 17.03.2021 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) винесені Головним управлінням ДГІС у Запорізькій області: № Ф-548-56У від 08.01.2019; № Ф-548-56У від 09.08.2019; № Ф-548-56У від 05.11.2019; № Ф-548-56У від 07.02.2020; № Ф-548-56У від 06.11.2020; № Ф-548-56У від 17.03.2021; № Ф-548-56 від 08.01.2019; № Ф-548-56 від 09.08.2019; № Ф-548-56 від 05.11.2019; № Ф- 548-56 від 07.02.2020; № Ф-548-56 від 06.11.2020; № Ф-548-56 від 17.03.2021;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити з інформаційної системи органу доходів і зборів суми єдиного соціального внеску нарахованих (обчислених) у вимогах про сплату боргу (недоїмки): № Ф-548-56У від 08.01.2019; № Ф-548-56У від 09.08.2019; № Ф-548-56У від 05.11.2019; № Ф-548-56У від 07.02.2020; № Ф-548-56У від 06.11.2020; № Ф-548-56У від 17.03.2021; №Ф-548-56 від 08.01.2019; № Ф-548-56 від 09.08.2019; № Ф- 548-56 від 05.11.2019; № Ф-548-56 від 07.02.2020; № Ф-548-56 від 06.11.2020; № Ф-548-56 від 17.03.2021 року ОСОБА_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки): № Ф-548-56У від 08.01.2019; № Ф-548-56У від 09.08.2019; № Ф-548-56У від 05.11.2019; № Ф-548-56У від 07.02.2020; № Ф-548-56У від 06.11.2020; № Ф-548-56У від 17.03.2021, № Ф-548-56 від 08.01.2019; № Ф-548-56 від 09.08.2019; № Ф-548-56 від 05.11.2019; № Ф-548-56 від 07.02.2020; № Ф-548-56 від 06.11.2020; № Ф-548-56 від 17.03.2021.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 шляхом виключення з неї суми заборгованості, що виникла на підставі вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-548-56У від 08.01.2019; № Ф-548-56У від 09.08.2019; № Ф-548-56У від 05.11.2019; № Ф-548-56У від 07.02.2020; № Ф-548-56У від 06.11.2020; № Ф-548-56У від 17.03.2021, № Ф-548-56 від 08.01.2019; № Ф-548-56 від 09.08.2019; № Ф-548-56 від 05.11.2019; № Ф-548-56 від 07.02.2020; № Ф-548-56 від 06.11.2020; № Ф-548-56 від 17.03.2021.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірна вимога була прийнята останнім з дотриманням приписів чинного законодавства, оскільки позивач перебуває на обліку, як фізична особа-підприємець та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 05.05.2008 по 29.10.2021 був зареєстрований, як фізична особа-підприємець та взятий на облік до податкового органу як платник ЄСВ.

Відповідачем було нараховано позивачу єдиний внесок по строках: 19.04.2018 - 2 457.18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за І квартал 2018 року; 19.07.2018 - 2 457,18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за ІІ квартал 2018 року; 19.10.2018 - 2 457.18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за III квартал 2018 року; 21.01.2019 - 2 457.18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за IV квартал 2018 року; 19.04.2019 - 2 754,18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за І квартал 2019 року; 19.07.2019 - 2 754.18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за II квартал 2019 року; 21.10.2019 - 2 754,18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за III квартал 2019 року; 20.01.2020 - 2 754,18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за IV квартал 2019 року; 21.04.2020 - 2078,12 грн. (4723 грн.*22% *2 місяці) ( січень-лютий) - єдиний внесок за І квартал 2020 року; 20.07.2020 1039,06 грн. (4723 грн.*22% * 1 місяці) ( червень) - єдиний внесок за II квартал 2020 року, 19.10.2020 3178,12 грн. (4723 грн.*22% *2 місяці) ( липень-серпень) (5000 грн.*22% *1 місяць ( вересень) - єдиний внесок за III квартал 2020 року; 19.01.2021 - 2200 грн. (5000 грн.*22% *2 місяці - жовтень -листопад 2020) - єдиний внесок за IV квартал 2020 року

Керуючись Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449 від 20.04.2015, у зв`язку з наявністю у позивача недоїмки з єдиного внеску Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було виставлено вимоги про сплату боргу (недоїмки) за період 2017 - 2020 року від 08.01.2019 №Ф548-56, від 09.08.2019 №Ф548-56 , від 05.11.2019 №Ф536-56, від 07.02.2020 №Ф548-56 , від 06.11.2020 №Ф548-56, від 17.03.2021 №Ф548-56.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведених вимог, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки), згідно з якими позивачу нараховано недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані, як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

При цьому, особа, яка зареєстрована, як фізична особа-підприємець, в тому числі та, яка обрала спрощену систему оподаткування, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.12.2019 року по справі № 440/2149/19, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, заборгованість за вимогами про сплату недоїмки утворилась внаслідок щомісячного нарахування позивачу суми єдиного соціального внеску за наступні періоди:

- 19.04.2018 - 2 457.18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за І квартал 2018 року; 19.07.2018 - 2 457,18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за ІІ квартал 2018 року; 19.10.2018 - 2 457.18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за III квартал 2018 року; 21.01.2019 - 2 457.18 грн. (3723 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за IV квартал 2018 року; 19.04.2019 - 2 754,18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за І квартал 2019 року; 19.07.2019 - 2 754.18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за II квартал 2019 року; 21.10.2019 - 2 754,18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за III квартал 2019 року; 20.01.2020 - 2 754,18 грн. (4173 грн.*22% *3 місяці) - єдиний внесок за IV квартал 2019 року; 21.04.2020 - 2078,12 грн. (4723 грн.*22% *2 місяці) ( січень-лютий) - єдиний внесок за І квартал 2020 року; 20.07.2020 1039,06 грн. (4723 грн.*22% * 1 місяці) ( червень) - єдиний внесок за II квартал 2020 року, 19.10.2020 3178,12 грн. (4723 грн.*22% *2 місяці) ( липень-серпень) (5000 грн.*22% *1 місяць ( вересень) - єдиний внесок за III квартал 2020 року; 19.01.2021 - 2200 грн. (5000 грн.*22% *2 місяці - жовтень -листопад 2020) - єдиний внесок за IV квартал 2020 року.

Між тим, згідно відоместей застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за позивача, як найнятого працівника, роботодавцями з 2019 року по 2021 рік (спірний період) сплачувався ЄСВ.

Відтак, з огляду на вказані обставини справи, протиправним є нарахування позивачу єдиного соціального внеску, а тому спірні вимоги про сплату недоїмки є протиправними та підлягають скасуванню, з одночасним зобов`язанням Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 шляхом виключення з неї суми заборгованості, що виникла на підставі вимог про сплату боргу (недоїмки) за вказані періоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року в адміністративній справі №280/12766/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко