Справа № 400/5099/22
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 р. Справа № 400/5099/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалого в наслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській врахувати Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» та, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 та, відповідно до ст. 152 Конституції України, дорахувати ОСОБА_1 до основної пенсії додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалого в наслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком (станом на 01.11.2022 року) та повернути усі недоплачені кошти;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру раніше призначеної пенсії та недоплаченої частини пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком однією сумою.

Ухвалою від 17.11.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно Закону № 796 йому повинна надаватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права у особи на державну пенсію.

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058, або спеціальним Законом № 796.

Норми ст. 51 Закону № 796 неодноразово обмежувалися законодавцем. Такі обмеження реалізовувалися Верховною Радою України у законах про Державний бюджет України як шляхом викладення вказаних норм в іншій редакції, так і шляхом делегування Кабінету Міністрів України повноважень щодо визначення прядку та розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбаченої ст. 51 Закону № 796, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на відповідний календарний рік.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема Постановою № 1210 був затверджений порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач з 18.10.2004 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ як особа, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 31.07.2013 року.

09.06.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про здійснення виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі та раніше за текстом Закон № 796).

Листом від 21.07.2022 року № 6352-6019/З-02-8-1400/22 позивачу повідомлено, що здійснення виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону № 796 особам, що належать до 2 категорії, в будь якому іншому розмірі, ніж тим, що визначений Порядком № 1210, у органів Пенсійного фонду України немає підстав.

Вважаючи своє право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалого в наслідок Чорнобильської катастрофи порушеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ст. 51 Закону № 796 (в редакції, чинній станом на момент призначення пенсії) особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд зазначає, що чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону № 1058, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796.

Держава взяла на себе відповідальність за шкоду, завдану громадянам, та зобов`язалася відшкодувати її за пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що визначено в ст. 13 Закону № 796.

Таким чином, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і такий перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Для здійснення такого перерахунку не вимагається подання будь-яких заяв про його здійснення.

Судом встановлено, що 14.06.2011 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі Закон № 3491), яким розділ VІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4 такого змісту: «Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Положення пункту 4 розділу VІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011.

Відтак, Законом № 3491 Кабінету Міністрів України надано повноваження встановлювати інший, ніж передбачений статтями 39, 51 Закону № 796, розмір пенсії та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п. 7 Закону № 3491 06.11.2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23.07.2011 року, пунктами 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що оскільки 23.07.2011 року набрала чинності постанова № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, положення статей 39, 51 Закону № 796 підлягають застосуванню лише до 23.07.2011 року, а після вказаної дати застосуванню підлягають положення Закону № 2857-VI та постанови № 745.

У подальшому пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282-VI (набрав чинності 01.01.2012 року) було установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі та раніше за текстом Порядок № 1210).

У постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 21-3696а15 міститься правовий висновок про те, що з 01.01.2012 року нарахування і виплата пенсії позивачу має здійснюватись у розмірі, встановленому Законом України від 22.12.2011 року № 4282-VI «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Порядком № 1210, оскільки Закон № 4282 був прийнятий пізніше Закону № 796, а на виконання Закону № 4282 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок, то саме положення Закону № 4282 та Порядку № 1210 підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Такий же правовий підхід був закріплений у 2013 році з прийняттям Закону України від 06.12.2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік», пунктом 4 Перехідних положень якого встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50 52, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік.

Указана норма Закону № 5515 також неконституційною не визнавалась та її дія у 2013 році не зупинялась.

Водночас, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року № 719-VII, прикінцевими положеннями якого жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями Закону № 796, передбачено не було.

Лише Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03.08.2014 року, розділ «Прикінцеві положення» Закону України від 16.01.2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Отже, тільки з 03.08.2014 року Законом № 719 Кабінету Міністрів України надано повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50 54 Закону № 796, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року виплата позивачу пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, мала здійснюватись відповідно до ст. 51 Закону № 796 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Щодо вимоги зобов`язати ГУ ПФУ здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру раніше призначеної пенсії та недоплаченої частини пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком однією сумою, суд зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у випадку набрання чинності рішенням суду про здійснення перерахунок та виплати пенсії позивача з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в розмірах, визначених в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно, відповідно до ст. 51 Закону України № 796, з урахуванням раніше виплачених сум, належним виконанням судового рішення буде вважатись, як і перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не нарахування і не виплаті ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року згідно зі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в розмірах, визначених в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.01.2023 року.

Суддя О.В. Малих