Справа № 280/628/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Справа № 280/628/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ПІДПРИЄМСТВА СПОЖИВЧОЇ КООПЕРАЦІЇ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УНІВЕРСАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ СПІЛКИ СПОЖИВЧИХ ТОВАРИСТВ» (вул. Базова, буд. 1, м. Запоріжжя, 69014) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПІДПРИЄМСТВА СПОЖИВЧОЇ КООПЕРАЦІЇ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УНІВЕРСАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ СПІЛКИ СПОЖИВЧИХ ТОВАРИСТВ» (далі позивач, ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №7, прийняту ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі акту перевірки від 01.09.2021 №8142/08-01-07-02/01751688, як таку, що не відповідає чинному законодавству України, а також порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Крім того, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» нарахувало та сплатило суму єдиного внеску за січень, лютий, березень 2021 року, тому неврахування відповідачем здійсненої позивачем оплати єдиного соціального внеску за вказані податкові періоди та визначення цієї суми як недоїмка є незаконною. Вказує на те, що висновки акту перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області від 01.09.2021 №8142/08-01-07-02/01751688 про порушення ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме, ненарахування єдиного внеску за січень, лютий, березень 2021 року (відсутність Звіту), є незаконними та необґрунтованими. В зв`язку з чим, спірна вимога винесена на підставі акту перевірки від 01.09.2021 №8142/08-01-07-02/01751688, не відповідає вимогам чинного законодавства України, порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а отже підлягає скасуванню.

Ухвалою від 19.01.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 17.02.2022.

14.02.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач зазначив, що перевіркою встановлено, що ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» не надали до контролюючого органу інформацію про суми нарахованого єдиного внеску у складі Розрахунку за формою, затвердженою Наказом №773, за підсумками І кварталу 2021 року (з розбивкою по місяцях, термін подання 09.05.2021), чим порушили вимоги пункту 1 частини 2 статті 6; частини 2, частин 5, 7 статті 8. частин 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (зі змінами та доповненнями, з урахуванням змін внесених наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4», який набрав чинності з 01 січня 2021 року), а саме не нарахування єдиного внеску за січень, лютий, березень 2021 року (відсутність Звіту), в результаті чого донараховано єдиного соціального внеску всього 343396,32 грн., а саме; за січень 2021 року у сумі 113 954,8 грн, за лютий 2021 року у сумі 114 703,06 грн, за березень 2021 року у сумі 114 738,43 грн. У зв`язку з чим, ГУ ДПС у Запорізькій області вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №Ю-7 прийняту за актом документальної планової виїзної перевірки від 01.09.2021 №8142/08-01-07-02/01751688 правомірною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 17.02.2022 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 03.03.2022.

Разом із тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2022 №11 встановлено особливий режим роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, у зв`язку із чим всі адміністративні справи були зняті з розгляду. Строк дії наказу від 28.02.2022 №11 продовжено наказами від 09.03.2022 №12, від 11.03.2022 №13, від 18.03.2022 №14, від 25.03.2022 №15, від 01.04.2022 №16, від 08.04.2022 №17, від 15.04.2022 №18, від 22.04.2022 №21, від 29.04.2022 №22.

Враховуючи зазначені обставини, призначене на 03.03.2022 судове засідання не відбулось.

Ухвалою від 08.08.2022 судове засідання призначене на 29.08.2022.

25.08.2022 засобами системи «Електронний суд» від представника відповідача до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 25.08.2022 заява представника відповідача була задоволена.

Представники сторін в судове засідання 29.08.2022 не з`явились.

29.08.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відчутності в порядку письмового провадження.

Враховуючи зазначене, справа розглядається в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.77.1 ст.11, пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», наказів ГУ ДПС у Запорізькій області від 23.04.2021 №1092-п, від 28.05.2021 №1500-п та відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення здійснення діяльності територіальними органами ДПС повноважень та функцій», проведена документальна планова виїзна перевірка ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ», , за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2021 з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з 01.01.2014 по 31.03.2021 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 01.09.2021 №8142/08-0107-02/01751688 та встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства, зокрема порушено:

- вимоги пункту 1 частини 2 статті 6, частини 2, частин 5, 7 статті 8, частин 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (зі змінами та доповненнями, з урахуванням змін внесених наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4» , який набрав чинності з 01 січня 2021 року), а саме, не нарахування єдиного внеску за січень, лютий, березень 2021 року (відсутність Звіту), в результаті чого донараховано єдиного соціального внеску всього 343 396,32 грн., а саме; за січень 2021 року у сумі 113 954,8 грн., за лютий 2021 року у сумі 114 703,06 грн., за березень 2021 року у сумі 114 738,43 грн.;

- п. 4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI; пункту 8 Розділу II Наказу ДФС України від 14.04.2015р №435 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині неподання до податкового органу Звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень, лютий, березень 2021 року.

04 жовтня 2021 року на підставі акту документальної перевірки від 01.09.2021 №8142/08-01-07-02/01751688 ГУ ДПС у Запорізькій області була прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-7, згідно якої ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» повідомляється, що станом на вересень 2021 року заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску становить 343 396,32 гри., яку ГУ ДПС у Запорізькій області вимагає сплатити.

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України позивач здійснив оскарження вищевказаної вимоги про сплату боргу (недоїмки). Рішенням про результати розгляду скарги від 09.12.2021 р. вих. №27723/6/99-00-06-02-01-06, Державна податкова служба України залишила без змін вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №Ю-7 ГУ ДПС у Запорізькій області, а скаргу ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» від 19.10.2021 №211 - без задоволення.

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є: роботодавці; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах; особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зовнішніх зносин, уповноважений орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, - за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника.

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як вбачається з акту документальної перевірки, підставою винесення спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 року №Ю-7 послугували висновки, викладені в розділі 3.3.2.3.1 «Нарахування єдиного внеску» (арк. 78 - 80 акту), згідно яких перевіркою встановлено порушення пункту 41 частини 2 статті 6, частини 5, частини 7 статті 8, п. 2, п. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ, а саме: не відображено суму нарахованого єдиного внеску за січень, лютий, березень 2021 року у розмірі 343 396,32 грн. При цьому, згідно розділу 3.3.2.3.2 акту (арк. 80) перевіркою правильності утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) порушень не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Стаття 9 Закону №2464-VI визначає порядок обчислення і сплати єдиного внеску.

Єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі (ч. 1 ст. 9 Закону №2464-VI).

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 2 ст. 9 Закону №2464-VI).

Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 3 ст. 9 Закону №2464-VI).

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування або на єдиний рахунок, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (ч. 5 ст. 9 Закону №2464-VI).

Згідно частини 11 ст. 25 Закону №2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання інформації про фізичних осіб - платників податків у розмірах та порядку, встановлених статтею 119 Податкового кодексу України.

ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» нарахування та оплата єдиного соціального внеску за січень, лютий, березень 2021 року здійснювалася в повному обсязі. Докази оплати надавалися податковому органу під час перевірки, а також як додатки до заперечень від 16.09.2021 вих. №191 та скарги ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» від 19.10.2021 №211. В рішенні про результати розгляду скарги від 09.12.2021 за вих. №27723/6/99-00-06-02-01-06 Державна податкова служба України вказала, що сплачені суми єдиного внеску згідно платіжних доручень, доданих до скарги, зараховані та обліковуються в інтегрованій картці платника.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто, законодавець пов`язує поняття недоїмки з не нарахуванням та не сплатою суми єдиного внеску або ж з не сплатою суми єдиного внеску у строки, встановлені Законом.

Таким чином сума, яка не відображена у Звіті, як вказано відповідачем в акті перевірки, за умови її сплати не може вважаться недоїмкою у розумінні Закону №2464-VI.

Суд зазначає, що у спірному випадку ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» нарахувало та сплатило суму єдиного внеску за січень, лютий, березень 2021 року, зазначене підтверджується, зокрема рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 09.12.2021 №27723/6/99-00-06-02-01-06, тому неврахування відповідачем здійсненої позивачем оплати єдиного соціального внеску за вказані податкові періоди та визначення цієї суми як недоїмки є протиправним.

Не надання ПСК «ВТП «УНІВЕРСАЛ» ЗОССТ» до контролюючого органу інформації про суми нарахованого єдиного внеску у складі Розрахунку за формою, затвердженою Наказом №773, за підсумками 1 кварталу 2021 року (з розбивкою по місяцях, термін подання 09.05.2021), не може вважатися визначеним податковим органом правопорушенням, тим більше з новим донарахуванням вже сплачених сум єдиного соціального внеску за січень, лютий, березень 2021 року.

Крім того, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за звітний період перший квартал 2021 року за формою затвердженою наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773) був поданий позивачем 05.09.2021 (тобто, до прийняття відповідачем оскаржуваної вимоги).

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті спірного рішення (вимоги) дотримано не було.

Щодо інших доводів відповідача, то суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до вимог частини першої ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача судові витрати із судового збору у розмірі 5151,00 грн.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПІДПРИЄМСТВА СПОЖИВЧОЇ КООПЕРАЦІЇ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УНІВЕРСАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ СПІЛКИ СПОЖИВЧИХ ТОВАРИСТВ» (вул. Базова, буд. 1, м. Запоріжжя, 69014) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №7, прийняту Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі акту перевірки від 01.09.2021 №8142/08-01-07-02/01751688.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ПІДПРИЄМСТВА СПОЖИВЧОЇ КООПЕРАЦІЇ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «УНІВЕРСАЛ» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ СПІЛКИ СПОЖИВЧИХ ТОВАРИСТВ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5151 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят одна гривня).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.01.2023.

Суддя Р.В. Кисіль