Справа № 160/9305/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/9305/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року (головуючий суддя: Ільков В.В.) по адміністративній справі № 160/9305/22, розглянутої у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.07.2022 року звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахування фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що при звільненні з військової служби відповідачем виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби лише за 10 років 06 місяців 09 днів, в той час як за інші 05 років 00 місяців 19 днів служби, що складає в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги - 02 роки 00 місяців 05 днів) та служби в органах внутрішніх справ - 03 роки 00 місяців 14 днів за період з 08.06.2007 року по 22.06.2010 року, грошова допомога не нарахована та не виплачена.

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених вимог та просить у їх задоволенні відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09. 2022 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахування фактично виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 180 від 13.07.2021 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 13.07.2021 року у зв`язку зі звільненням; вислуга років позивача у Збройних Силах України становить: календарна 25 років 10 місяців 24 дні ; пільгова: 02 роки 00 місяців 05 днів; загальна 27 років 10 місяців 29 днів.

В наказі зазначено, що відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в сумі 95 463,00 грн. за кожний повний календарний рік служби.

У грудні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому невраховану вислугу років для нарахування вихідної допомоги при звільненні, що передбачена ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка складає 05 років 19 днів.

Листом №6/36/12-1494 від 31.12.2021 року відповідач повідомив позивачу про те, що правові підстави для такої виплати відсутні.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приписами ч.1,2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (з наступними змінами, далі Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абз.1 ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII(в редакції закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту тощо, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Суд першої інстанції при розгляді справи врахував правову позицію Верховного Суду у справі № 822/3008/17 від 24.11.2020 року, яка обов`язкова до застосування згідно п.5 ст.242 КАС України, та дійшов висновку, що вищезазначений абз.1 ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII не передбачає будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках, а передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.

Верховний Суд вказав, що із системного аналізу наведених у розділі ІІІ цієї постанови правових норм вбачається, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та покладання на нього зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням виплаченої суми.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 315, 316,321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року по адміністративній справі № 160/9305/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до п.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий