Справа № 400/11682/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/11682/21
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за 7 повних календарних років військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні і розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за 7 повних календарних років військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при звільненні відповідно до вимог п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому не було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у зв`язку з відсутністю календарної вислуги більше 10 років. Його загальна вислуга на момент звільнення складає 12 р. 10 міс. 29 дн..

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року позов задоволено повністю.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2021 року №65 року №14 ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

На момент звільнення ОСОБА_1 зі служби вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна: 07 р. 05 м. 19 д, пільгова - 05 р. 05 м. 10 д..

ОСОБА_1 не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

21.04.2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив здійснити виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Листом від 21.09.2021 року Військова частина НОМЕР_1 відмовила у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення, оскільки допомога виплачується за наявності вислуги 10 календарних років і більше, а на день звільнення зі служби календарна вислуга ОСОБА_1 складає 07 р. 05 міс. 19 дн..

Не погоджуючись із відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.2 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Порядок та умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби регулюється розділом ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (дала - Порядок №260).

Відповідно до п.2 розділу ХХХІІ Порядку №260, у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Необхідно зауважити, що в ч.2 ст.15 Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Тобто, термін «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше.

Правова позиція щодо застосування приписів частини 2 статті 15 Закону №2011-XII неодноразово викладалася у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі №822/3008/17, від 21 квітня 2021 року №380/2427/20.

Відповідно до усталеної позиції Верховного Суду норма частини 2 статті 15 Закону №2011-XII не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

Отже, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини 2 статті 15 Закону №2011-XII є наявність «вислуги 10 років і більше».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має календарну вислугу років 07 років 05 місяців 19 днів, та пільгову вислугу років 05 року 05 місяців 10 днів. Отже, загальна вислуга років позивача (сума календарної та пільгової) складає 12 років 10 місяців 29 днів., що надає позивачу право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за повні 7 (сім) календарні роки служби, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Таким чином, позивач має право на отримання, передбаченої ч.2 ст.15 Закону №2011-XII, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за повні 7 (сім) календарні роки служби, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2022 року відстрочено Одеській митниці сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі, а тому враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про не задоволення апеляційної скарги, судовий збір у розмірі 1362,00 грн. підлягає стягненню з Одеської митниці.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року - без змін.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.