Справа № 140/8120/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про заміну сторони виконавчого провадження

23 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8120/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сорока Ю.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кухтея В.Р.,

представника відповідача Наумчик Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України, Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України Ворошиловський Олег Віталійович про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2022, скасованим постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022, у цій справі позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02.06.2021 №855-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника директора Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України з 03.06.2021.

- стягнуто з Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.07.2021р. по 01.02.2022р. в сумі 86993 ( вісімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 46 коп., із утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

- стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної (немайнової) шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн..

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

28 грудня 2022 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - боржника з виконання виконавчих листів Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року № 14986/2022, №14987/2022 - Державну фіскальну службу України на правонаступника Державну митну службу України та боржника з виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року №14985/2022 Департамент податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України на його правонаступника Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та дослідження Держмитслужби.

Заява обґрунтована тим, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022 року у справі №140/8120/21 про стягненя з Державної фіскальної служби України та Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України в користь коштів позивача, через відсутність відповідних бюджетних призначень (коштів) у боржників, та з урахуванням обставин правонаступництва є безумовна підстава для заміни боржників правонаступниками, а саме Державну фіскальну службу України на її правонаступника Державну митну службу України, а Департамент податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України на його правонаступника Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та дослідження Держмитслужби.

20 січня 2023 року до суду надійшло заперечення представника відповідача Державної митної служби України щодо заяви про заміну сторони виконавчого провадження в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчих листах по справі №140/8120/21 з Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України.

23 січня 2023 року до суду надійшло заперечення представника відповідача Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби щодо заяви про заміну сторони виконавчого провадження в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження від 28.12.2022р., а саме щодо заміни сторони, яка визначена боржником у виконавчому листі №14985/2022 від 19.12.2022 - Департамент податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України на Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та дослідження Держмитслужби.

В поданому до суду запереченні представник Державної митної служби України просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки Державна фіскальна служба України не припинена як юридична особа, тоді як заміна сторони виконавчого провадження може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення.

Представник Державної митної служби України Наумчик Р.П. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У вказане судове засідання представники інших учасників справи не прибули, відповідно до приписів частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяву розглянуто судом за відсутності представників інших учасників справи ( ОСОБА_1 , Державної фіскальної служби України, Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України Ворошиловський Олег Віталійович).

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2022, скасованим постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022, у цій справі позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02.06.2021 №855-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника директора Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України з 03.06.2021.

- стягнуто з Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.07.2021р. по 01.02.2022р. в сумі 86993 (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 46 коп., із утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

- стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної (немайнової) шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн.

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

19.12.2022р. Волинський окружний адміністративний суд, на виконання постанови суду від 09.11.2022р. у цій справі в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника директора Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України, починаючи з 03.06.2021р.; стягнення з Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.07.2021р. по 01.02.2022р. в сумі 86993 ( вісімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 46 коп., із утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної (немайнової) шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн, допущеного до негайного виконання, видав виконавчі листи за №14984/2022, № 14985/2022, №14986/2022, №14987/2022.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України (далі Постанова № 1200), ДФС проходить процес припинення шляхом реорганізації.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 № 1127 Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби (далі - Постанова №1127), зобов`язано Міністерство юстиції України та Державну архівну службу забезпечити прийняття Центральним державним архівом вищих органів влади та управління від апарату ДФС, а обласним, Київській міській державним адміністраціям забезпечити прийняття державними архівами областей, м. Києва від відповідних головних управлінь областей, м. Києва та Офісу великих платників податків ДФС в упорядкованому стані архівних справ, внесених до Національного архівного фонду, документів з кадрових питань (особового складу), документів з основної діяльності, які не завершені в діловодстві та/або строки тимчасового зберігання яких не закінчилися, у тому числі документів, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2021 №761 Про внесення зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2004 р. №85 (далі - Постанова № 761) внесено зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 №85 Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів та виключено ДФС з переліку органів виконавчої влади, для яких затверджено граничну чисельність працівників.

На виконання Постанови № 761 всі співробітники ДФС та її територіальних підрозділів, у тому числі, які входили до складу комісії з реорганізації ДФС, станом на 01.01.2022 були звільнені. У зв`язку з цим було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 №8 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 р. №395 і від 28 жовтня 2021 р. №1127, якою затверджено нового голову комісії з реорганізації ДФС.

Головою комісії проводиться робота щодо оновлення персонального складу комісії з реорганізації ДФС та її територіальних органів, а також щодо збору інформації в частині виконання Плану заходів з реорганізації (ліквідації) ДФС, затвердженого наказом ДФС від 24.05.2019 № 2-рг (зі змінами), який передбачав виконання вимог Постанови № 1127 щодо передачі документів з кадрових питань (особового складу) на зберігання до Державної архівної служби України.

Крім того, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та розписом Державного бюджету України на 2022 рік не передбачено видатків у 2022 році на утримання ДФС та її територіальних підрозділів.

При вирішенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Постановою № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу (пункт 1); установлено, що: Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок); Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства; Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності; забезпечення діяльності Державної податкової служби та Державної митної служби у 2018 та 2019 роках здійснюватиметься в межах видатків, передбачених Державній фіскальній службі; Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України Питання Державної митної служби від 04.12.2019 №1217-р (далі - Розпорядження № 1217-р) Урядом вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 р. Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. №227 Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст.900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі № 2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі № 2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі № 815/1303/17).

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16 зазначив таке:

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 (справа №524/4478/17), від 20.02.2019 (справа №826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №2а-23895/09/1270.

При цьому, можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін та полягає у вступі на її місце її правонаступника. У даному випадку визначальною умовою є саме факт правонаступництва, тобто передача прав та обов`язків (адміністративної компетенції) однієї особи іншій. Підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень, а саме: ліквідація органу чи посади; припинення юридичної особи шляхом її злиття, приєднання, поділу, перетворення; звільнення з посади чи інше припинення повноважень посадової особи. Постанова № 1200 свідчить про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № П/811/1095/15).

Крім того, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява №60750/00, від 20.07.2004) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У цьому ж Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України, з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2015, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006, заява №30779/04).

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Згідно із частинами першою, другою статті 65 Закону № 1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами частин першої, третьої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Пунктом 1 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

При цьому, Міністерство фінансів України в особі голови комісії з реорганізації ДФС України листом від 29.07.2022 №16030-06-7/16563 повідомило про відсутність можливості виконати рішення суду з огляду на: проходження ДФС України процесу припинення шляхом реорганізації; виключення ДФС України з переліку органів виконавчої влади, для яких затверджено граничну чисельність працівників; звільнення всіх співробітників ДФС та її територіальних підрозділів, у тому числі, які входили до складу комісії з реорганізації ДФС, станом на 01.01.2022; затвердження нового голови комісії з реорганізації ДФС, яким проводиться робота щодо оновлення персонального складу комісії з реорганізації ДФС та її територіальних органів, а також щодо збору інформації в частині виконання Плану заходів з реорганізації (ліквідації) ДФС, який передбачав виконання вимог Постанови № 1127 щодо передачі документів з кадрових питань (особового складу) на зберігання до Державної архівної служби України; не передбачення Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та розписом Державного бюджету України на 2022 рік видатків у 2022 році на утримання ДФС та її територіальних підрозділів.

Підпунктом 14 пункту 11 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, передбачено, що Голова Держмитслужби: призначає на посаду та звільняє з посади за погодженням з Міністром фінансів керівників та заступників керівників територіальних органів Держмитслужби, у тому числі у разі покладення обов`язків за вакантними посадами, призначає на посаду та звільняє з посади керівників митних постів, укладає та розриває з ними контракти про проходження державної служби у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1, до якого включено Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, відповідно до якого Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Міндоходів (орган Міндоходів, який реорганізується) приєднано до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

Наказом ДФС України від 25.01.2017 № 39 Про перейменування деяких територіальних органів ДФС перейменовано Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС - на Департамент податкових та митних експертиз ДФС.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України Про утворення територіальних органів Державної митної служби від 02.10.2019 №858 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1, до якого включено Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2 (Департамент податкових та митних експертиз ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби), установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України" реорганізовано територіальний орган Державної фіскальної служби України Департамент податкових та митних експертиз ДФС () шляхом його приєднання до новоствореної юридичної особи публічного права, а саме до СЛЕД Держмитслужби (), яка не є стороною виконавчого провадження за виконавчим листом №14985/2022.

За даними Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 №1691, боржник, Департамент податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України (), у органах Казначейства не обслуговується, відкриті рахунки відсутні.

Відповідно до п.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок), стягувані, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Враховуючи що у ДПМЕ ДФС немає відкритих рахунків у органі Казначейства, відповідно до пункту 9 Порядку Казначейство просто поверне надісланий мною виконавчий лист у зв`язку із тим, що боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства, тому доцільності в такій дії абсолютно немає, у зв`язку з цим єдиним способом виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022 року у справі №140/8120/21 є заміна боржника у виконавчому листі.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" (далі - Постанова №858) реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби, зокрема Департамент податкових та митних експертиз ДФС приєднано до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

Пунктом 3 Постанови №858 установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби створено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858, та 14.11.2019 внесено запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи.

Також відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент податкових та митних експертиз ДФС з 03.12.2019 знаходиться в стані припинення в результаті реорганізації.

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади права та обов`язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено Положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України та п.7 Положення про Державну митну службу України передбачено, що Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Отже, Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби () є правонаступником всіх прав та обов`язків Департаменту податкових та митних експертиз ДФС (), а Державна фіскальна служба України передала свої функції та повноваження Державній митній службі України.

Відтак, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення заяви про заміну боржника, у порядку правонаступництва.

Керуючись статтями 248, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити в адміністративній справі № 140/8120/21 боржника з виконання виконавчих листів Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року № 14986/2022, № 14987/2022 - Державну фіскальну службу України (ідентифікаційний код 39292197) на правонаступника Державну митну службу України (ідентифікаційний код 43115923) та боржника з виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року № 14985/2022 Департамент податкових та митних експертиз ДФС (ідентифікаційний код 39925301) на його правонаступника Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та дослідження Держмитслужби (ідентифікаційний код 43348622)

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст ухвали складено 27.01.2023