Справа № 401/2838/22
Суддя: Макарова Ю. І.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/2838/22
Провадження № 2-а/401/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя - Макарова Ю.І.,

секретар - Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Маслов Євген Володимирович, до інспектора УПП в м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Карпенка Сергія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2022 року представник позивача звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до інспектора УПП в м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Карпенка Сергія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції, місце знаходження в м. Київ, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стягнення понесених судових витрат.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 листопада 2022 року інспектором УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Карпенко Сергієм Вікторовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії БАД № 435299, за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. Відповідно до вказаної постанови, 17 листопада 2022 року о 12 год. 03 хв., в м.Києві, Проспект Перемоги, 140, позивач керуючи вантажним транспортним засобом, та здійснював перевезення небезпечного вантажу ООН 1202 з невірно оформленим товарно-транспортним документом, а саме не було вказано юридичну адресу пункту розвантаження вантажу, чим порушено п.п. 22.5 ПДР України.

Позивач не погоджується з винесеною постановою, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

17 листопада 2022 року позивач дійсно здійснював перевезення небезпечного вантажу з Житомирської області, м. Коростень, вул. Сергія Кемського, буд.1 до м. Кременчука, де вантаж повинні були перевантажити в інший транспортний засіб, о 13год.03 хв. в м. Києві, транспортний засіб під керуванням позивача, був незаконно зупинений відповідачем, оскільки причиною зупинки, в порушення ст.35 Закону України "Про національну поліцію", інспектор назвав відпрацювання, отже законної причини зупинки транспортного засобу позивача взагалі не було, порушень правил дорожнього руху ним не допускались. Під час розмови з інспектором, не з`ясовані всі необхідні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи передбачені ст.33 КУпАП.

Крім того, ч.1 ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно п.п.22.5 Правил дорожнього руху України - за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. (№ 196 від 26.02.2020)

Але позивачу не інкримінується перевищення габаритів транспортного засобу, або перевищення його маси.

Норми ч.1 ст. 132-1 КУпАП та п.п.22.5 Правил дорожнього руху України є бланкетними нормами, диспозиції яких не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформовані конкретні правила поведінки. Проте у оскаржуваній постанові не наведено жодних спеціальних норм які порушені позивачем, отже відповідачем не вірно кваліфіковані дії позивача.

Крім того, відповідно до Правил оформлення документів на перевезення, відповідальність за заповнення товаротранспортної накладної покладена на Замовника або вантажовідправника, а не на водія який здійснює перевезення.

Враховуючи викладене позивач вважає, що при складанні постанови інспектором не з`ясовані всі обставини справи та не перевірені відповідними доказами, тому просить суд скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 29 листопада 2022 р. відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі. (а.с.20-21)

23 грудня 2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти позовних вимог, оскільки вважає, що твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом виходячи з наступного. Відповідно до оскаржуваної постанови, за викладених вище обставин, позивач порушив п.п. 22.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, внаслідок чого і була винесена відповідачем вказана постанова та на кладено на позивача штраф у сумі 510 грн. 00коп.

Відповідач діяв у відповідності до діючого законодавства та відповідних інструкцій та мав право на винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу (ч.3 ст.254, 258 КУпАП). Крім того, відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, саме з дотриманням всіх вказаних норм та правил і була винесена оскаржувана постанова. Враховуючи викладене, відсутні підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Також, просить суд врахувати, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та по ній є стала судова практика, а тому написання даної позовної заяви не потребує додаткових зусиль та знань, як наслідок сума витрат на її написання є завищеною, тому позовні вимоги позивача, щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2925грн. 00коп. є безпідставними. (38-49)

11 січня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому зауважив, що представник відповідача не спростував жодних тверджень та аргументів викладених у позовній заяві та не надав жодних доказів на підтвердження вини позивача . Що стосується заперечень, щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначив, що крім того, що їх компенсація передбачена нормами законодавства, метою стягнення вказаних витрат є не тільки компенсація понесених збитків стороні, на користь якої прийняте рішення, але і має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Витрати на правничу допомогу документально підтверджені, докази долучені до позовної заяви. Розмір витрат відповідає критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (а.с.54-56)

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.(а.с.23, 58)

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової повістки. (а.с. 51, 53)

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до копії постанови серії БАД № 435299 від 17 листопада 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510.00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене за ч.1 ст.132-1 КпАП України. Відповідно до вказаної постанови, 17 листопада 2022 року, о 12 год. 03 хв. за адресою: проспект Перемоги, 140 у м. Києві, водій ОСОБА_1 , керував вантажним транспортним засобом "DAF XF 105, 450" д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснював перевезення небезпечного вантажу ООН 1202 з невірно оформленим товарно-транспортним документом, а саме не вказано юридичну адресу пункту розвантаження вантажу, чим порушив п.п. 22.5 Правил дорожнього руху. (а.с.7)

В оскаржуваній постанові ОСОБА_1 ставиться в вину перевезення небезпечного вантажу ООН 1202 з невірно оформленим товарно-транспортним документом.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Позивач у позовній заяві зауважив, що вважає постанову незаконною, оскільки відсутні докази про порушення ним Правил дорожнього руху.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані ці обставини.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно п.п.22.5 Правил дорожнього руху України - за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. (№ 196 від 26.02.2020)

Норми ч.1 ст. 132-1 КУпАП та п.п.22.5 Правил дорожнього руху України є бланкетними нормами, диспозиції яких не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформовані конкретні правила поведінки. Проте у оскаржуваній постанові не наведено жодних спеціальних норм які порушені позивачем, отже відповідачем не вірно кваліфіковані дії позивача.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником недостовірних відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, який перевозиться, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа, які перевищують параметри, встановлені законодавством, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ч.12 ст. 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною першою статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до частини другої вказаної статті документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження (частина 3 статті 48 Закону №2344-III).

З викладеного слідує, що у товарно-транспортній накладній повинні міститися відомості про пункт розвантаження.

Разом з тим, вказана норма передбачає, що такі відомості повинен зазначити вантажовідправник, оскільки саме він у розумінні Закону вважається особою відповідальною за оформлення товарно - транспортної накладної.

Із наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної від 16 листопада 2022 року №71461 вбачається, що вантажовідправником є ТОВ "Солар ОІЛ". В графі "Пункт розвантаження" дійсно зазначено не повну адресу, вказано лише "м. Кременчук, Полтавська область".

Слід зазначити, що відповідальність перевізника на підставі норм ст. 60 Закон від 05.04.2001 №2344-III настає лише у випадку здійснення перевезень за відсутності ТТН, а не за порушення правил її оформлення.

Цей висновок узгоджується із нормами Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила №363).

Так, згідно п. 11.3 Правил №363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (п. 11.4 Правил №363).

Пункт 11.1 Правил №363 передбачає, що товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Крім того, статтею 48 Закону №2344-III передбачено відповідальність перевізника за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки товарно-транспортної накладної.

Відтак, достатньою і такою, що ґрунтується на Законі №2344-III підставою для відповідальності перевізника є фізичне не існування у його водія на момент проведення перевірки такого документу як товарно-транспортна накладна, а не певні формальні недоліки у її заповненні.

При цьому такі недоліки ТТН як не зазначення у ній точної юридичної адреси пункту розвантаження, вважаються судом формальними, оскільки у накладній зазначено всі інші обов`язкові її реквізити, що дають можливість у повній мірі ідентифікувати суб`єкти транспортного процесу, вантаж та транспортний засіб, яким здійснювалося перевезення.

За таких обставин суд визнає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки ч.1 ст. 132-1 КУпАП та п. 22.5 Правил дорожнього руху України не передбачена відповідальність за неправильне оформлення товарно-транспортної накладної. Крім того, відповідальність за правильність оформлення товарно-транспортних накладних покладена не на перевізника (водія), а на замовника, вантажовідправника.

Враховуючи викладені обставини та надані докази суд вважає, що постанова серії БАД № 435299 від 17 листопада 2022 року, винесена інспектором УПП в м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Карпенком Сергієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. 00коп. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення .

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті, у виді судового збору в сумі 496, 20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2 925 грн. 00коп.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України , ст. 7, ч. 5 ст. 121, 222, 245, 251, 256-258, 268, 277, 280 КУпАП, України, ст. 77, 94, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Карпенка Сергія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 435299 від 17 листопада 2022 року винесену інспектором УПП в м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Карпенком Сергієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. 00коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судові витрати у виді судового збіру у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2 925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00коп.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 15 грудня 1998 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідачі: інспектор УПП в м.Києві ДПП старший лейтенант поліції Карпенко Сергій Вікторович, місце знаходження за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, Київ, 03048.

Департамент патрульної поліції, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, Код .

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ч.4 ст.286 КАС України може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня складення рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова