Справа № 621/2611/22
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 січня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Горобець Н. М.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області,

представник відповідача - Тищенко В. В.,

третя особа - інспектор СРПП відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції Волжов Руслан Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа інспектор СРПП відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції Волжов Руслан Олександрович,

у с т а н о в и в :

06.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогою про скасування постанови інспектора СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Волжова Р. О. серії БАВ №081396 від 28.11.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп. за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що його піддано адміністративному стягненню за те, що він 28.11.2022 о 22:15 годині на автодорозі Р-78 Харків-Зміїв-Балаклія, в м. Змієві по вул. Харківській керував автомобілем, реєстраційний номер НОМЕР_1 , але не мав при собі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив пункти 2.1 а), б) Правил дорожнього руху.

З цією постановою він не згоден з тих підстав, що 28.11.2022 він перебував разом з ОСОБА_2 в належному їй автомобілі поблизу будівлі готелю по вул. Гагаріна, 15, в м. Змієві. За кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 , а він сидів на пасажирському сидінні. До них підійшов працівник поліції, який попросив його вийти з автомобіля та повідомив про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Він вважав, що підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння немає, але інспектор наполягав на цьому, та вони вирушили до КНП "Зміївська ЦРЛ", де були до 23:00 години. Однак, огляд не був проведений, з лікарні ніхто не вийшов, і інспектор почав вимагати в нього посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що було повідомлено про безпідставність вимоги, оскільки він не керував транспортним засобом, а його автомобіль перебував взагалі в іншому місці. Наприкінці приїхала ОСОБА_2 , а інспектор почав складати оскаржувану постанову.

Вважав, що не надано жодного належного доказу вчинення ним цього правопорушення.

Ухвалою Зміївського районного суду від 08.12.2022 позовна заява була залишена без руху.

В установлений судом строк позивач ОСОБА_1 усунув зазначені в ухвалі недоліки шляхом подання квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2022 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 21.12.2022.

21.12.2022 у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 , судовий розгляд відкладено на 25.01.2023.

Крім того, 21.12.2022 від представника відповідача Тищенко В. В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з ненадходженням копії позовної заяви.

16.01.2023 від представника відповідача Тищенко В. В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона виклала заперечення проти позову, просила позовну заяву залишити без задоволення.

У відзиві представник відповідача стверджувала про правомірність винесення постанови, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Також додала, що позивач намагається ввести суд в оману, щоб уникнути відповідальності, оскільки не конкретизує місце свого перебування, а відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

До відзиву додано через "Електронний суд" 15.01.2023 чотири відео файли: 2b896124-ca27-43b7-8351-80b67a295197.mp4; 219d588d-4fdb-4347-b609-adc9711627d5.mp4; 6f1c6d4b-eb64-42ec-9508-1c247585d82c.mp4; 61153564-8ed2-4aff-ade8-04656b371f9b.mp4.

20.01.2023 від третьої особи інспектора СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Волжова Р. О. надійшли письмові пояснення, де зазначено, що постанова винесена правомірно за те, що ОСОБА_1 не надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На місці складання постанови через базу даних "АРМОР" було перевірено відомості про звернення із заявами або повідомленнями щодо втрати посвідчення водія. Під час відеофіксації обставин правопорушення було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

До пояснень долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.11.2022, пояснення ОСОБА_1 від 29.11.2022, диск CD-R.

25 та 26 січня 2023 року під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 наполягав на своєму позові з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того пояснив, що дійсно в зазначений у постанові час, а саме о 22.:15, він транспортним засобом не керував і взагалі на перебував у тому місці, яке зазначене як місце вчинення правопорушення.

Того числа з працівниками поліції він спілкувався після 20-ї години на ділянці автодороги поблизу АГЗС "РОДНИК" в м. Змієві. Там до нього під`їхали працівники поліції та спілкувалися з ним з приводу обставин його перебування в тому місці. Оскільки він автомобілем не керував, то жодних вимог до нього не пред`являлося.

В подальшому, вже після 22:00 години, коли він перебував в автомобілі свідка ОСОБА_2 , яка його привезла до центру м. Змієва, працівники поліції стали пред`являти вимоги з приводу огляду на стан сп`яніння, а потім і з приводу посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Проте він, хоча і мав при собі всі необхідні документи, однак відмовився їх надавати поліцейському через безпідставність такої вимоги.

Третя особа - інспектор СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції Волжов Р. О. в судовому засіданні проти позову заперечував, стверджував, що вимагав від ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, на що отримав відмову.

Водночас, ОСОБА_3 надав пояснення з приводу фактичних обставин справи, що суперечать викладу фактичних обставин правопорушення, який мітиться у складеній ним постанові, оскаржуваній ОСОБА_1 .

Так, третя особа пояснив, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 мало місце близько після 20 години 28.11.2022. В цей час вони під`їхали до автомобіля, який був припаркований на узбіччі. Вони зробили зауваження водієві з приводу необхідності ввімкнути аварійну сигналізацію, щодо автомобіль був помітним для інших учасників руху. Саме в той час, за незрозумілих обставин, автомобіль почав рух та проїхав близько 10 м, за кермом перебував ОСОБА_1 .

Чому у постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 22:15 пояснити не зміг, послався на можливу помилку через пізній час та втому.

Також, третя особа не зміг пояснити, чому в постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Представник відповідача повторно на судовий розгляд не прибув, тому справу розглянуто за його відсутності відповідно до положень статті 205 КАС України.

25.01.2023 судовий розгляд відкладено на 26.01.2023, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , для виклику свідка.

Оцінивши обставини, повідомлені учасниками справи у заявах по суті та в судовому засіданні, допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши надані письмові докази та відомості відеофіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розгляд матеріалів про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії постанови серії БАВ № 081396 від 28.11.2022, складеної інспектором СРПП відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Волжовим Русланом Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 28.11.2022 о 22:15 годині на 26 км автодороги Р-78 Харків-Зміїв-Балаклія в м. Змієві по вул. Харківській, ОСОБА_1 керував автомобілем "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому не мав при собі посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив пункти 2.1 а), б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 грн 00 коп. (а. с. 4, 43, 50).

Ця постанова за змістом відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Третя особа до письмових пояснень додав оптичний диск CD-R з відеозаписами з місця події, на якому містяться відеофайли: "WhatsApp Video 2023-01-17 at21.21.12, WhatsApp Video 2023-01-17 at21.21.16, WhatsApp Video 2023-01-17 at21.21.26, WhatsApp Video 2023-01-17 at21.22.06" (а. с. 51).

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до пунктів 12 та 13 частини 1 статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги": електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Таким чином, надані третьою особою матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознак цифрового підпису автора.

Шляхом огляду змісту оптичного диску виявлено, що на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення цих копій.

Таким чином, надані суду відеозаписи на CD-R диску не є допустимим доказом в розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

В графі "До постанови додаються" самої постанови взгалі нічого не зазначено (а. с. 4, 43, 50).

Також, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Представником відповідача до відзиву додано через "Електронний суд" 15.01.2023 чотири відео файли: 2b896124-ca27-43b7-8351-80b67a295197.mp4; 219d588d-4fdb-4347-b609-adc9711627d5.mp4; 6f1c6d4b-eb64-42ec-9508-1c247585d82c.mp4; 61153564-8ed2-4aff-ade8-04656b371f9b.mp4.

Під час перегляду відео файлів було встановлено, що зафіксовані події мали місце 28.11.2022 о 20:10 годині в м. Змієві Чугуївського району Харківської області по вул. Харківській, а саме на узбіччі, де працівники поліції зафіксували факт керування транспортним засобом та ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, інших відомостей не зафіксовано, у тому числі щодо обставин, які відбулись того ж дня о 22:15 годині про виконання водієм обов`язку, передбаченого пунктами 2.1 а), б) Правил дорожнього руху, за порушення вимог якого на позивача накладено стягнення.

Даними копії посвідчення водія НОМЕР_3 , підтверджується, що ОСОБА_1 з 03.08.2000 має право керування транспортними засобами за наступними категоріями: А, В, С (а. с. 8).

Даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 підтверджується, що транспортний засіб "Daewoo Lanos TF69Y", реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 (а. с. 9).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала показання, що за змістом, в цілому, відповідають фактичним обставинам, повідомленим позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення інкримінується ОСОБА_1 за те, що він не мав при собі посвідченні водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Проте, під час судового засідання було встановлено, що позивач мав при собі ці документи, сторонами це не заперечувалось. Його позиція стосувалась відсутності причин у працівника поліції вимоги про пред`явлення відповідних документів, оскільки на його думку він не був на той час водієм транспортного засобу.

Тоді ж, дії позивача ОСОБА_1 підлягали б відповідальності за не пред`явлення у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, що передбачає частина 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а це є вже інший склад адміністративного правопорушення.

Пунктами 2.1 а), б) Правил дорожнього руху, за порушення вимог якого на позивача накладено стягнення, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку.

Водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Зі змісту відеозаписів, а також і наданих учасниками справи пояснень, не вбачається, що інспектор СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції Волжов Р. О. 28.11.2022 о 22:15 здійснив зупинку транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , та пред`явив йому вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, а ОСОБА_1 , у свою чергу, не надав відповідних документів поліцейському через їх відсутність.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (пункт 1 статті 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (пункт 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; пункт 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; пункт 52 рішення у справі Єрохіна проти України від 15.02.2013).

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Позивач повідомив достатньо відомостей на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а відповідачем доводи позивача не спростовані.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення від 28.11.2022 не ґрунтується на фактичних даних, а ґрунтується на припущенні відповідача про вчинення позивачем правопорушення, що суперечить вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необґрунтованою та незаконною, такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частин 1-4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскільки відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду адміністративного позову належить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку що дії відповідача є неправомірними, то на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 139, 205, 229, 242-246, 255, 268, 269, 271, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 081396 від 28.11.2022, складену інспектором СРПП відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Волжовим Русланом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп., провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області, місце знаходження: вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 610011, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108599.

Третя особа - інспектор СРПП відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції Волжов Руслан Олександрович, місце знаходження: вул. Донецька, 26, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404.

Головуючий: В. В. Овдієнко