Справа № 400/1320/22
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 р. Справа № 400/1320/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 27.08.2021 року № 549 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області здійснити призначення та виплату з 18.08.2021 року пенсії ОСОБА_1 з врахуванням періодів роботи та заробітку: з 06.02.2012 року по 11.12.2012 року на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж»; з 12.12.2012 року по 08.11.2013 року на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж»; з 13.11.2013 року по 15.08.2014 року на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж»; з 18.09.2014 року по 30.07.2019 року у представництві ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» в респебліці Белорусь; з 16.08.2019 року по 30.06.2021 року у представництві ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» в респебліці Белорусь.

Ухвалою від 02.02.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що періоди його роботи підтверджуються записами у трудовій книжці, довідками про заробітну плату, доходи та про сплату внесків. Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Отже, відмова ГУ ПФУ у зарахуванні періодів роботи позивача на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» та у представництві ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» в респебліці Белорусь є протиправною.

Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що зарахування до страхового стажу з 01.04.2004 року, тобто з дня набрання чинності Законом № 1058, періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за період роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі також СНД), на території яких провадилась трудова діяльність.

Періоди роботи позивача в РФ та Республіці Білорусь не зараховані до загального стажу у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до відповідних фондів СНД. Період роботи з 16.08.2019 року по 31.12.2020 року також у зв`язку з відсутністю записів у трудовій книжці.

Оскільки у позивача відсутня необхідна кількість страхового стажу, йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

18.08.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

27.08.2021 року ГУ ПФУ винесено рішення № 49 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного ч. 1 ст. 26 Закону України № 1058.

Підстава відмови: страховий стаж з урахуванням наданих документів, обчислений за період протягом серпня 1978 року серпня 2014 року становить 23 роки 9 місяців 21 день, у тому числі періоди навчання, строкової військової служби та роботи на території Російської федерації.

При цьому, рішенням ГУ ПФУ від 20.05.2021 року № 49 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу протягом серпня 1978 року листопада 2001 року.

Не погоджуючись з рішенням від 27.08.2021 року № 49, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України № 1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Станом на момент звернення до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії, вік позивача становив 60 роки.

Страховий стаж позивача, врахований ГУ ПФУ 23 роки 9 місяців 21 день.

Неврахований період згідно оскаржуваного рішення: не зазначені.

З листа ГУ ПФУ від 03.06.2021 року № 1400-0304-8/37435, наданого у відповідь на заяву позивача про призначення позову від 17.05.2021 року, вбачається, щ до страхового стажу не враховано періоди роботи на території держав-учасниць СНД, а саме:

- з 06.02.2012 року по 15.08.2014 року в ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» оскільки в трудовій книжці відсутні записи про періоди роботи; відсутні інформація про сплату страхових внесків до відповідних фондів держав СНД;

- з 18.09.2014 року по 30.07.2019 року в ПТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ) в Республіці Білорусь оскільки в довідці від 17.10.2019 року № 334-05/02-239 відсутні інформація про сплату страхових внесків до відповідних фондів держав СНД;

- з 16.08.2019 року по 31.12.2020 року на ПАТ «Енергоспецмонтаж» РФ в Республіці Білорусь оскільки в трудовій книжці відсутні записи про періоди роботи; відсутні інформація про сплату страхових внесків до відповідних фондів держав СНД.

Крім цього, в довідці про заробітну плату від 18.01.2021 року № 043-36/105, виданої ПАТ «Енергоспецмонтаж» за період з серпня 2019 року по грудень 2020 року відсутній номер та дата наказу про прийняття на роботу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року (далі та раніше за текстом Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 235/1112/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно записів у трудових книжках позивача у період з 06.02.2012 року по 15.08.2014 року працював на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ); у період з 18.09.2014 року по 30.07.2019 року на ПТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ) в Республіці Білорусь; у період з 16.08.2019 року по 30.12.2020 року на ПАТ «Енергоспецмонтаж» РФ в Республіці Білорусь.

Щодо врахування довідок про заробітну плату суд виходить з наступного:

За приписами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (яка була чинною на момент звернення позивача, далі Угода), пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди здійснюється згідно законодавства держави, на території якої вони проживають.

Згідно статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території любої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 ст. 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Отже, наведені положення Угоди передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону № 1788 до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058 визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), зокрема, отримувані особою до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004 року), у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Надані суду довідки підтверджують періоди роботи позивача у зазначених підприємствах та містять суми заробітної плати.

Відповідач не надав доказів недостовірності наведених у вказаних довідках відомостей, розбіжностей чи неточностей стосовно вказаних у них сум заробітної плати або інших відомостей.

При цьому, відповідачем жодним чином не доведено того факту, що ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ), ПТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ) в Республіці Білорусь та ПАТ «Енергоспецмонтаж» РФ в Республіці Білорусь не здійснювались відповідні відрахування з доходів позивача.

Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 19.12.2018 року по справі № 344/1402/14-а.

Факту подання позивачем документів, які містять недостовірні відомості, не встановлено, а періоди роботи позивача на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ), ПТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ) в Республіці Білорусь та ПАТ «Енергоспецмонтаж» РФ в Республіці Білорусь, зазначені у наданих довідках, узгоджується із записами у трудових книжках позивача, а тому останній не може бути позбавлений права на зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу.

Щодо позовних вимог зобов`язати ГУ ПФУ призначити позивачу пенсію за віком, суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 р. 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення від 27.08.2021 року № 49, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком, суд, з метою захисту порушеного права позивача, зобов`язує відповідача зарахувати до пільгового стажу незарахований період роботи.

Одночасно з цим, оскільки до компетенції суду не належить здійснення перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 18.08.2021 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії від 27.08.2021 року № 49.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) періоди роботи з 06.02.2012 року по 15.08.2014 року на ТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ), з 18.09.2014 року по 30.07.2019 року на ПТОВ «Трест Росспеценергомонтаж» (РФ) в Республіці Білорусь, з 16.08.2019 року по 30.12.2020 року на ПАТ «Енергоспецмонтаж» РФ в Республіці Білорусь.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 18.08.2021 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.01.2023 року.

Суддя О.В. Малих