Справа № 480/7411/22
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2023 року Справа № 480/7411/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/7411/22 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо затримки повного розрахунку при звільненні та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної основної відпустки військовослужбовця за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, її покійному чоловіку ОСОБА_2 ;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної основної відпустки військовослужбовця за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, її покійному чоловіку ОСОБА_2 в кількості 18 діб у зв`язку із виключенням зі списків особового складу, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу покійного ОСОБА_2 - 11.08.2022.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період проходження служби 2022 року померлому не надавалась щорічна відпустка, компенсація за невикористані 18 днів відпустки при звільненні не нараховувалася. Відповідно до абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ), у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі не використання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм має бути виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки. Підпунктом 1 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України встановлено, що у разу смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до смерті види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер) передаються членам сім`ї померлого, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначеним особам також виплачуються одноразові види грошового забезпечення та інші виплати, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі). Таким чином, позивач вважає, що має право на отримання грошової компенсації.
Ухвалою суду від 10.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) з позовними вимогами не погодився, у відзиві на позовну заяву зазначив, що не може в законний спосіб здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 грошової компенсації щорічної основної відпустки військовослужбовця за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, її покійному чоловіку ОСОБА_2 в кількості 18 діб, оскільки така виплата здійснюється лише у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, а покійного ОСОБА_4 не було звільнено з військової служби з підстав, передбачених ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Розділу XII Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 року №1115/2009.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_2 до 13.06.2022 проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.08.2022 № 460-ОС припинено контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення у зв`язку зі смертю майора ОСОБА_2 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби "Велика Писарівка" (тип Б), з 13 червня 2022 року.
На звернення ОСОБА_1 щодо виплати грошової компенсації щорічної основної відпустки військовослужбовця за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, її покійному чоловіку ОСОБА_2 , НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України листом від 06.11.2022 № 11/К-205-7351 повідомив, що ОСОБА_2 за 2022 рік не використав 18 діб щорічної основоної відпустки. Проте, відповідно до ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей, здійснюється лише у разі звільнення з військової служби.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року (далі Закон України № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за етанолі здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
У той же час, відповідно до абз. З ч. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Отже, норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не обмежують та не припиняють право військовослужбовця на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби, у т.ч. в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
В особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки - за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
У разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 цієї статті, такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.
Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Припинення надання відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в рішенні від 16.05.2019 у зразковій справі №620/4218/18 (щодо прав учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки), яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 рішення від 16.05.2019 залишено без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби за№ 460-ОС від 11.08.2022 зазначено, що ОСОБА_2 щорічну основну відпустку за 2022 рік не використав.
На звернення позивача щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, покійному ОСОБА_2 листом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 06.11.2022 №11/К-205-7351 у нарахуванні та виплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, яка належала покійному ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено.
Крім того, у вказаному листі повідомлено, що за 2022 рік ОСОБА_2 , на день загибелі, мав право на 18 діб щорічної основної відпустки.
Суд зазначає, що відсутність механізму виплати компенсації у випадку невикористання відпустки не звільняє відповідача від обов`язку здійснити повний розрахунок на час виключення позивача із служби.
Підпунктом 1 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України встановлено, що у разу смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до смерті види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер) передаються членам сім`ї померлого, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначеним особам також виплачуються одноразові види грошового забезпечення та інші виплати, право на отримання яких виникло у військовослужбовця до дня його смерті (загибелі).
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної основної відпустки військовослужбовця за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, її покійному чоловіку ОСОБА_2 .
Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідент. номер НОМЕР_4 ) грошову компенсацію щорічної основної відпустки військовослужбовця за 2022 рік, яка належала, але не виплачена, її покійному чоловіку ОСОБА_2 в кількості 18 діб у зв`язку із виключенням зі списків особового складу, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу покійного ОСОБА_2 - 11.08.2022.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька