Справа № 120/9503/22
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 р. м. Вінниця Справа № 120/9503/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Могилів - Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Яришівської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся керівник Могилів Подільської окружної прокуратури (далі- прокуратура) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, інспекція , позивач) до Яришівської сільської ради (далі- Яришівська сільська рада, відповідач) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів Яришівської сільської ради з розташованими на них місцях видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також здійснення державної реєстрації прав на них;

- зобов`язати забезпечити виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів Яришівської сільської ради з розташованими на них місцях видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також здійснення державної реєстрації прав на них.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю сільської ради щодо невжиття заходів по виготовленню документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів, з розташованими на них місцями видалення відходів. Зазначає, що документація із землеустрою не розроблена, не затверджена та земельну ділянку не винесено в натурі, а також не встановленні (на місцевості) її межі, не здійснено реєстрації прав на неї.

Відтак, відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під місцем видалення відходів створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування місця видалення відходів, що може призвести до негативного впливу на навколишнє природне середовище, а також погіршення стану здоров`я та санітарного благополуччя населення.

Ухвалою від 21.11.2022 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач правом надання відзиву не скористався, хоча ухвала про відкриття отримана останнім 30.11.2022 р., про що свідчать матеріали справи. Відтак, із урахуванням вимог ст.ст. 159, 162 КАС України суд вирішує дану справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, судом встановлено наступне.

Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області у період з 17.08.2021 року по 17.08.2021 року проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Яришівської сільської ради, про що складено акт №385 /ВН.

В ході проведення перевірки виявлено факти видалення твердих побутових відходів на земельних ділянках в с. Кремінне площею 0, 7 га та в с. Козлів Яришівської сільської ради площею 1 га і 1 га кожна без реєстрації права користування землями під МВВ.

В подальшому видано припис від 17.08.2021 р. щодо усунення, в тому числі, цього порушення.

В період з 17.11.2021 р. по 17.11.2021 р. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено позапланову перевірку Яришівської сільської ради, про що складено акт №581 /ВН та встановлено, що припис в частині реєстрації права користування землями під МВВ не виконано.

На переконання Державної екологічної інспекції у Вінницькій області вищезазначені земельні ділянки не відведені в установленому законному порядку під розміщення твердих побутових відходів.

17.08.2022 р. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області направлено заступнику керівника Могилів Подільської окружної прокуратури матеріали перевірки Яришівської сільської ради Вінницької області.

Крім того, листом №3359/3/22 від 02.11.2022 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області повідомила Могилів Подільську окружну прокуратуру, що Інспекцією не заплановано звернення до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Яришівської сільської ради про зобов`язання забезпечити розроблення документації стосовно відведення земельних ділянок в с. Козлів та с. Кремінне по причині відсутності достатнього фінансування на сплату судового збору.

Відтак, інспекція не заперечує щодо можливості здійснення Могилів Подільською окружною прокуратурою представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з метою звернення до суду із позовною заявою до Яришівської сільської ради.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України, визначаються Законом України «Про відходи» (далі Закон № 187/98-ВР).

В розумінні статті 1 Закону № 187/98-ВР збирання відходів - діяльність, пов`язана з вилученням, накопиченням і розміщенням відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах, включаючи сортування відходів з метою подальшої утилізації чи видалення; перевезення відходів транспортування відходів від місць їх утворення або зберігання до місць чи об`єктів оброблення, утилізації чи видалення; розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл уповноважених органів на видалення відходів чи здійснення інших операцій з відходами.

Згідно статті 21 Закону № 187/98-ВР органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції тощо. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Статтею 33 Закону № 187/98-ВР визначено, що зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, а саме: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно - аналітичних систем; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В свою чергу, статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо вирішення питань поводження з побутовими відходами.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля та визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства.

Статтею 12 Земельного кодексу України установлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, крім іншого, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

При цьому, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, визначено, що земельна ділянка як об`єкт цивільних прав передбачає її формування з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Одним зі способів формування земельних ділянок є відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Так, статтею 19 Закону України "Про землеустрій" визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать:- організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; - здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; - координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; - інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; - вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Пунктом "б" статті 20 Закону України "Про землеустрій", передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, зокрема, в разі встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою.

Статтею 22 Закону України "Про землеустрій" визначено, що землеустрій здійснюється на підставі: - рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; - укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; - судових рішень.

Згідно статті 25 Закону України "Про землеустрій", види документації із землеустрою, крім інших є: - проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; - технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Стаття 55 Закону Україи «Про землеустрій» визначає, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Замовниками документації із землеустрою, відповідно до статті 26 Закону України "Про землеустрій", можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, та виникають з моменту такої реєстрації.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачем не забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території біля с. Кремінне (орієнтовною площею 0,6 га) та с. Козлів (орієнтовною площею 1 га та 1 га ) для розміщення місць видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також державної реєстрації прав на них.

Отже, суд зауважує, що не визначення конкретних меж земельної ділянки та об`єкта розміщення відходів може призвести до неконтрольованого забруднення навколишніх земель, а також водних ресурсів та атмосферного повітря, що в подальшому негативно впливатиме на стан здоров`я та якість життя населення.

В свою чергу, дотримання екологічної безпеки в державі мусить займати пріоритетне місце разом з охороною здоров`я та національною безпекою.

Законом України "Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року" зазначено, що процеси глобалізації та суспільних трансформацій підвищили пріоритетність збереження довкілля, а отже, потребують від України вжиття термінових заходів. Протягом тривалого часу економічний розвиток держави супроводжувався незбалансованою експлуатацією природних ресурсів, низькою пріоритетністю питань захисту довкілля, що унеможливлювало досягнення збалансованого (сталого) розвитку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі 120/4306/22 від 23.01.2023 р.

У даній справі інтерес прокурора звертаючись до суду в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області полягає у суворому дотриманні усіма суб`єктами поводження з відходами вимог природоохоронного та земельного законодавства з метою недопущення нецільового використання чи відчуження земель, які необхідні для використання населеними пунктами як місця для видалення і зберігання відходів, забезпечення належного контролю за облаштуванням та функціонуванням місць видалення відходів з метою запобігання випадкам забруднення земель, води та атмосферного повітря, які в подальшому негативно впливатимуть на довкілля та здоров`я населення.

Тому, з урахуванням того, що на території Яришівської територіальної громади з 2003 року експлуатуються три діючих паспортизованих місця видалення твердих побутових відходів (в с. Кремінне та в с. Козлів), однак до теперішнього часу земельні ділянки, на яких вони розташовані, не сформовані та не виділені для відповідних потреб, вищевказане свідчить про тривалу бездіяльність органу місцевого самоврядування.

При цьому, обираючи ефективний спосіб захисту прав позивача, суд керуючись ст.. 245 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність щодо невжиття заходів стосовно виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів Яришівської сільської ради з розташованими на них місцях видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також здійснення державної реєстрації прав на них і зобов`язати вжити заходів стосовно виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів Яришівської сільської ради з розташованими на них місцях видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також здійснення державної реєстрації прав на них.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Яришівської сільської ради щодо невжиття заходів стосовно виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів Яришівської сільської ради з розташованими на них місцях видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також здійснення державної реєстрації прав на них.

Зобов`язати Яришівську сільську раду вжити заходів стосовно виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Кремінне площею 0, 6 га та земельних ділянок 1 га та 1 га в с. Козлів Яришівської сільської ради з розташованими на них місцях видалення відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) їх меж, а також здійснення державної реєстрації прав на них.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Керівник Могилів Подільської окружної прокуратури (вул. Покровська, 5, м. Могилів Подільський, Вінницька область, ).

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя,19, м.Вінниця, ).

Яришівська сільська рада (вул.Головна, 19, с.Яришів, Могилів-Подільський район, Вінницька область, )./

Повний текст рішення сформовано: 26.01.23 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна