Справа № 120/326/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

23 січня 2023 р. Справа № 120/326/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що 20 липня 2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника військової академії генерал-майора Гуляк О.В. та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт на час навчання до присвоєння військового звання "лейтенант".

Відповідно до умов укладеного контракту відповідач взяв на себе зобов`язання мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 16 липня 2021 року № 38-РС ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта, а наказом від 26 серпня 2021 року № 182 зараховано на всі види забезпечення та укладено контракт.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до командування військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання.

Наказом начальника Військової академії від 12 січня 2022 року № 2-РС ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Разом із тим відповідачем не відшкодовано витрати, пов`язані з утриманням його у вищому навчальному закладі, а тому Військова академія (м. Одеса) звернулася з даним адміністративним позовом до суду, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 такі витрати в розмірі 84599,79 гривень.

До позовної заяви позивачем не долучено документ, який би підтверджував сплату судового збору. Натомість, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі. Таке клопотання обґрунтоване тим, що Державна казначейська служба України не здійснила переказ коштів для сплати судового збору, а розрахунково-касове обслуговування бюджетної установи здійснюється виключно органами Державної казначейської служби.

Розглянувши подане позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, зважаю на таке.

Частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічну норму містить і Закон України "Про судовий збір", частиною 1 статті 8 якої передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас із системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Також у цій постанові йдеться про те, що у нормах частини 2 статті 132 КАС України відсилання до норм Закону України "Про судовий збір", зокрема щодо підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

З огляду на це Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Надаючи оцінку тим обставинам, що наведені у клопотанні про відстрочення сплати судового збору як такі, що створюють перешкоди для сплати судового збору саме при зверненні до суду з позовом, вважаю, що відсутні підстави для відстрочення сплати такого, адже заявником не надано доказів у підтвердження наявності таких обставин (зокрема не надано доказів того, що Державна казначейська служба України не здійснила переказ коштів для сплати судового збору).

При цьому суд звертає увагу на те, що відсутність коштів для сплати судового збору не є підставою для відстрочення сплати такого, на чому також неодноразово наголошував Верховний Суд.

Таким чином, клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте позивачем не надано документа, який би підтверджував сплату судового збору.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлено ставку судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2684 гривень.

Таким чином, ставка судового збору за подання суб`єктом владних повноважень або юридичною особою адміністративного позову із вимогою майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 2684 гривень і не більше 26840 гривень.

Як свідчить зміст поданої позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 84599,79 гривень.

Таким чином, позивачу слід надати документ про сплату судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру в розмірі 2684 гривень.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом подання документа про сплату судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру в розмірі 2684 гривень.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах залишити без руху.

Запропонувати позивачу у семиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович