Справа № 160/14400/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -
19.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач-2), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у зв`язку з втратою годувальника з моменту звернення 06.09.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 992,40грн.
На виконання вимог ухвали суду від 26.09.2022 року, позивачем 04.10.2022 року було усунуто означені недоліки позовної заяви.
Також вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Крім того 04.11.2022 року разом із відзивом на позовну заяву на виконання вимог ухвали суду від 10.10.2022 року відповідачем-1 надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідач-2 станом на 09.11.2022р. правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, копія ухвали суду від 10.10.2022 року та копія позовної заяви з додатками до неї були направлені Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області на його офіційну електронну адресу, про що свідчить звіт про направлення такого листа, наявний в матеріалах справи.
При цьому, за приписами частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257-263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
29.08.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, яку остання отримує, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за її померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 23.08.2022 року, видане Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
До вказаної заяви ОСОБА_1 надала пакет документів, а саме: копію паспорта серії НОМЕР_2 , копію військового квитка на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_4 , довідку про заробітну плату з 01.07.2000р. по день звернення 29.08.2022р. б/н, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.06.1981 року, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 23.08.2022 року, копію трудової книжки ОСОБА_2 від 19.06.1974 року б/н та інші документи (протокол перерахунку пенсії ОСОБА_2 , розрахунок заробітної плати ОСОБА_2 та довідку про страховий стаж для розрахунку ОСОБА_2 ).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області визначено органом, уповноваженим розглянути вищевказану заяву позивача.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.09.2022 року №16875/03-16 відмовлено у задоволенні цієї заяви ОСОБА_1 та у переведенні її з пенсії по інвалідності, яку остання отримує, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на те, що відповідно до вимог п.2.3, п.2.11 Порядку №22-1 при призначенні пенсії по втраті годувальника необхідно надати, зокрема, документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, за який приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт, а у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку, водночас, з наданих позивачем документів до заяви №5817 від 29.08.2022р. встановлено, що ОСОБА_1 не додала документ про факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Листом від 06.09.2022 року №0400-010226-8/90858 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направило ОСОБА_1 рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.09.2022 року №16875/03-16.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у переведенні позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, позивач звернулася до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із статтею 92 Основного закону виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону №1058-ІVодним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами першою та другою статті 10 Закону №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Зі змісту наведеного слідує, що особа, яка одночасно має право на декілька видів пенсії, може обрати один вид пенсії шляхом подання відповідної заяви. Таке переведення здійснюється на підставі документів з дня подання заяви відповідно до чинних на момент такого переведення положень законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 36 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058-ІV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.36 зазначеного Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; 4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»; 5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника). Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності. До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) військового комісаріату чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка військового комісаріату про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби. До заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника членам сім`ї особи, яка загинула (померла) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в АТО/ООС, додаються документи згідно з Порядком надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 (при призначенні пенсії членам сім`ї відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нарівні з членами сім`ї військовослужбовця строкової служби). До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону; 11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Відповідно до пункту 2.11 розділу ІІ Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, та є особою з інвалідністю, у зв`язку із чим отримувала пенсію по інвалідності, а тому у розумінні приписів п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058-ІV є непрацездатним членом сім`ї померлого ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 23.08.2022 року, видане Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Судом також встановлено та відповідачем не заперечується, що ОСОБА_2 на день смерті був пенсіонером та отримував пенсію за віком.

При цьому, відповідно до паспорта серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до матеріалів пенсійної справи померлий чоловік позивача ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 , що також визнається безпосередньо самим позивачем, шляхом зазначення про це у власній позовній заяві.

Водночас, ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує, що вона фактично проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі і на день його смерті.

На підтвердження наведеного позивач надає до суду копію Акта від 28.08.2022 року, складеного виконуючим обов`язки Голови правління ЖБК №23 «Юність» Москалик М.В., згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає, але не була зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, на час смерті її чоловіка ОСОБА_2 23.08.2022р. остання проживала разом з ним за вищевказаною адресою та вела спільне господарство, але була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що засвідчують сусіди: ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_5 ).

Проте, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що при зверненні до пенсійного органу з заявою від 29.08.2022р. про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 вищевказаного Акта від 28.08.2022р. не надавала, що підтверджується розпискою-повідомленням від 29.08.2022 року №5817 та переліком зазначених у ній документів, що були надані до цієї заяви.

Відтак, при прийнятті спірного рішення вищевказаний Акт не був предметом дослідження пенсійним органом.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позивачем до заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника не було надано документів, які б підтверджували факт її перебування на утриманні померлого годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 , зокрема, документа про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданого згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інших документів, виданих відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема, органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт, або відповідного рішення суду про встановлення у судовому порядку факту перебування позивача на утриманні померлого годувальника.

Таким чином, враховуючи не надання позивачем до заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника документів, які б підтверджували факт її перебування на утриманні померлого годувальника, суд доходить висновку про обґрунтованість та правомірність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.09.2022 року №16875/03-16, яким ОСОБА_1 за вищенаведених підстав було відмовлено у здійсненні переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, суд також зауважує, що факт перебування на утриманні померлого годувальника може бути встановлений виключно в порядку цивільного судочинства, а адміністративні суди відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України не наділені повноваженням встановлювати такі факти.

Так, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас, суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам, оскільки воно обґрунтоване, прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідно відсутні підстави для його скасування та задоволення вимоги про переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному випадку відповідачами, як суб`єктами владних повноважень доведено правомірність прийнятого рішення, отже підстави для задоволення позовної заяви позивача відсутні.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за наявності документів, передбачених пунктом 2.11 Порядку №22-1, позивач не позбавлений права на звернення до пенсійного органу з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд.10, м. Фастів, Київська область, 08500) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова