Справа № 240/1244/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

25 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/1244/23

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за час стаціонарного лікування в розмірі 100 тисяч гривень на місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити йому за час стаціонарного лікування за період з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, обчисливши таку винагороду в розмірі 100 тисяч гривень на місяць.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є невиплата йому військовою частиною НОМЕР_1 за період проходження військової служби з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022 додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168,

Відтак, предметом спірних правовідносин є трудовий спір щодо оплати праці позивача.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX частину першу та другу статті 233 Кодексу законів про працю України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Таким чином, шляхом внесенням до ст. 233 Кодексу законів про працю України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

При цьому, слід вказати, що ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачає загальний строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, а ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України загальний строк для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 та оскаржує в даному позові невиплату йому військовою частиною НОМЕР_1 за період проходження військової служби з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022 додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Суд звертає увагу, що військова служба відноситься до публічної служби.

Частина 5 статті 122 КАС України, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Враховуючи те, що наведена процесуальна норма є спеціальною нормою у відношенні до ст. 233 Кодексу законів про працю України, суд вважає, що така (ч.5 ст.122 КАС України) повинна застосовуватись до спірних правовідносин.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги стосуються невиплати позивачу за період проходження військової служби з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022 додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

В даному випадку необхідно врахувати, що вищезазначена додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, яке у свою чергу є щомісячною виплатою, а тому в будь-якому разі про порушення своїх прав, які полягають у невиплаті за період проходження військової служби з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022 додаткової винагороди в розмірі 100 тисяч гривень, позивач дізнався отримавши грошове забезпечення у відповідному місяці.

Разом з тим, до суду з даним позовом за захистом свого права на виплату вищезазначеної додаткової винагороди за період з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022 позивач звернувся лише 10 січня 2023 року, що підтверджується датою поштового штампу на конверті, в якому його позов надійшов до суду.

Вказане свідчить про пропуск позивачем місячного процесуального строку на звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою подав до суду заяву, в якій просив поновити йому пропущений процесуальний строк на звернення до суду

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що до адвоката за захистом своїх прав він звернувся у жовтні 2022 року, після чого адвокат 18.10.2022 направив до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит. Разом з тим, відповідь на вказаний запий адвокат отримав лише в січні 2023 року, з якої і дізнався про всі обставини порушеного права позивача на належне грошове забезпечення.

Розглянувши вказану заяву позивача та зазначені в ній доводи, суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Ключовою є фраза "з поважних причин", а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим.

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Таким чином, суд поновлює пропущений є процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку. При цьому, поважність причин повинен доводити заявник.

Доводи про отримання адвокатом лише в січні 2023 року відповіді на адвокатський запит з інформацією про всі обставини порушеного права позивача, суд вважає безпідставними, адже отримання такої відповіді не змінює моменту, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав, оскільки таким моментом, є дата виплати позивачу грошового забезпечення за спірний період, а свідчить лише про час, коли позивач та його адвокат почали вчиняти активні дії щодо реалізації права позивач на отримання додаткової винагороди за період служби з 01.04.2022 по 18.05.2022 та з 16.06.2022 по 08.07.2022, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Крім того, з наявної у матеріалах справи відповіді військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит вбачається, що вона датована 24.11.2022. В свою чергу, долучена до заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду копія конверту з датою відправлення 28.12.2022, не може бути взята судом до уваги, як доказ направлення 28 грудня 2022 року адвокату позивача відповіді військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2022 на адвокатський запит, оскільки встановити, що саме відправлялось у вказаному конверті, за відсутності опису вкладення до нього, неможливо. Крім того, відправником на зазначеному конверті вказана приватна особа " ОСОБА_2 ", а не військова частина НОМЕР_1 .

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Натомість позивач, в поданій до суду заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, не вказав обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили його своєчасне звернення до суду та не надав відповідних доказів

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та встановити позивачу строк для надання до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, із зазначенням інших причин такого пропуску, відмінних від тих, що вказані в заяві поданій до суду одночасно з позовом.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович