Справа № 560/320/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/320/23
УХВАЛА
іменем України

24 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом (направивши його поштовим зв`язком 31.12.2022), в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 04.08.2017.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 04.08.2017.

Ухвалою суду від 09.01.2023 позовну заяву залишено без руху. Вказано, що недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності його пропуску.

Позивач надіслав заяву від 17.01.2023, в якій вказує, що в період з липня до жовтня місяця 2023 року був віднаряджений для виконання бойових завдань до Одеської області.

Також вказує, що з урахуванням принципу правової визначеності трьохмісячний строк звернення до суду, встановлений законом, слід обраховувати, починаючи з 19 липня 2022 року. Зазначає, що звернувся до суду із позовом 17 жовтня 2022 року, тобто у межах цього строку.

Щодо цієї заяви суд зазначає та враховує наступне.

За правилами частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення такої процесуальної дії.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Суд звертає увагу на те, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 №2352-IX внесено зміни до ст.233 КЗпП України та викладено її в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 №2352-IX набрав чинності з 19.07.2022.

Отже, після внесення Законом №2352-IX вказаних змін, частиною 2 статті 233 КЗпП України не врегульовано питання щодо строку звернення працівника до суду з позовом про стягнення (або нарахування та виплати) заробітної плати, а лише встановлено строк звернення до суду виключно у справах:

- про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення);

- у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються зобов`язання суб`єкта владних повноважень нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження публічної служби (з 01.01.2016 по 04.08.2017), а не виплатити суми, належні позивачу при звільненні (позивач виключений зі списків особового складу 04.08.2017). Отже, позивач не погоджується з ненарахуванням та невиплатою складової заробітної плати.

Тому положення статті 233 КЗпП України не підлягають застосуванню при оцінці судом обставини щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, єдиною процесуальною нормою, яка визначає строк звернення до суду з позовом щодо проходження публічної служби (військова служба відноситься саме до такої), та яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, є частина 5 статті 122 КАС України, яка є спеціальною нормою та встановлює місячний строк для звернення до суду.

У заяві позивач вказує, що в період з липня до жовтня місяця 2023 року був віднаряджений для виконання бойових завдань до Одеської області.

На підтвердження цього позивач надає накази від 03.08.2022 про вибуття у відрядження та від 03.10.2022 про прибуття з відрядження.

Отже, такі обставини підтверджують лише тимчасовість поважності причин - з 03.08.2022 (а не з липня) по 03.10.2022.

Також позивач безпідставно вказує, що з позовом звернувся 17.10.2022, оскільки позовна заява направлена поштовим зв`язком лише 31.12.2022.

Таким чином, перебування позивача у відрядженні за вказаний вище період не свідчить про поважність причин звернення до суду з даним позовом 31.12.2022.

У зв`язку із цим суд не визнає поважними причини пропуску строку звернення до суду із повідомлених представником у заяві підстав його пропуску.

Таким чином, позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку. Таку ж позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 грудня 2022 у справі №990/102/22.

Отже, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу

За таких обставин, наявні підстави для повернення позовної заяви.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 17.01.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяД.А. Божук