Справа № 752/14301/16-а
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Інститут проблем безпеки атомних електростанцій ІПБ АЕС ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Інститут проблем безпеки атомних електростанцій ІПБ АЕС ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 16 січня 2023 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж 30 років 1 місяць 8 днів, з них 10 років 1 місяць 21 день стажу роботи у шкідливих умовах.

04.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного Об`єднаного Управління ПФУ України в м. Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, із заявою про призначення йому пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Для підтвердження відповідного стажу до зазначеної заяви позивачем було додано наступні документи:

-довідку №245/1-569 від 21.11.2006 року про підтвердження наявності пільгового стажу, зі змісту якої вбачається, що він у період з 01.01.1982 року по 01.08.1992 року працював на посадах: радіомонтажника 4-го розряду цеху №1, радіомонтажника 5-го розряду того ж цеху з 01.10.1982 року, монтажника р/радіоапаратури і приладів 5-го розряду з 10.10.1983 року, монтажника р/апаратури і приладів 6 розряду з 02.01.1990 року того ж цеху на експериментальних, експлуатаційних та ремонтних роботах на циклотроні У-240, пов`язаних з джерелами іонізуючих випромінювань, на роботах в приміщеннях, де проводяться роботи з відкритими речовинами відповідно до 2 (другого) класу робіт - постійно, безпосередньо та повний робочий день на роботах, що передбачені Списком №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 12.02.1964 року №134-49, доповнення до постанови РМ СРСР від 22.08.1956 року №1173, додаток до списку №2, розділ ІІ;

-наказ №16-а від 23.01.1987 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про допуск до роботи списку осіб категорії А - на ядерно-фізичних установках в приміщеннях з активністю на робочих місцях…», де ОСОБА_1 значиться на посаді монтажник радіоапаратури;

-наказ №8 від 26.01.1988 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про допуск до роботи списку осіб категорії А - на ядерно-фізичних установках в приміщеннях з активністю на робочих місцях…», де ОСОБА_1 значиться на посаді монтажник радіоапаратури цеху №1 У-240;

-наказ №9 від 23.01.1989 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про допуск до роботи списку осіб категорії А - на ядерно-фізичних установках в приміщеннях з активністю на робочих місцях…», де ОСОБА_1 значиться на посаді монтажник радіоапаратури цеху №1 У-240;

-наказ №5 від 08.01.1990 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про допуск до роботи списку осіб категорії А - на ядерно-фізичних установках в приміщеннях з активністю на робочих місцях…», де ОСОБА_1 значиться на посаді монтажник радіоапаратури цеху №1 У-240;

-наказ №113 від 28.06.1991 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про надання пільг співробітникам СКТБ з ДВ, працюючих в шкідливих та особливо шкідливих умовах праці»;

-наказ №2 від 21.06.1991 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про допуск до роботи списку осіб категорії А - на ядерно-фізичних установках в приміщеннях з активністю на робочих місцях…», де ОСОБА_1 значиться на посаді монтажник радіоапаратури цеху №1 У-240;

-наказ №20 від 17.02.1992 року ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР «Про допуск до роботи списку осіб категорії А - на ядерно-фізичних установках в приміщеннях з активністю на робочих місцях…», де ОСОБА_1 значиться на посаді монтажник радіоапаратури цеху №1 У-240;

-трудову книжку (та її дублікат) на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням періодів його роботи на підприємстві ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту ядерних досліджень АН УРСР, починаючи з 01.07.1982 року - робота на посаді радіомонтажника 4-го розряду в радіотехнічному цеху та з 01.10.1982 року - «згідно наказу №70 від 30.09.1982 року присвоєний 5 розряд радіомонтажника», потім з 10.10.1983 року - «згідно наказу №124-к від 10.10.1983 року у зв`язку з уточненням назви професії називати - монтажником радіоапаратури та приладів» з 02.01.1990 року - «згідно наказу №162к від 27.12.1989 року присвоєно 6 розряд монтажника радіоапаратури та приладів» по 29.11.1996 року - звільнений за власним бажанням.

Проте, 05.07.2016 року позивач отримав відповідь про відмову у призначенні пенсії з посиланням на те, що в ході проведення перевірки щодо достовірності видачі пільгової довідки №245/1-36 від 30.06.2016 року, яка була витребувана органом Пенсійного фонду з ДП «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро» Інституту проблем безпеки АЕС Національної академії наук України, організацією не було надано документів, що підтверджують його роботу радіомонтажником на експериментальних, експлуатаційних та ремонтних роботах на циклотроні У-240, пов`язаних з джерелами іонізуючих випромінювань; на роботах в приміщеннях, де проводяться роботи з відкритими радіоактивними речовинами.

Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача, вважаючи її протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Однак, за правилами п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. п. 1, 3, 20 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, головним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж для призначення пенсії за віком.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже й не може впливати на її особисті права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів зауважує на тому, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. При цьому, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, оскільки саме на роботодавця покладено обов`язок ведення трудових книжок і працівник не може відповідати за неточності в своїй трудовій книжці, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року у справі №677/277/17, від 7 лютого 2018 року у справі №275/615/17.

До того ж, Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 року №754/14898/15-а та у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 зазначено, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про протиправність рішення відповідача про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливим та важкими умовами праці на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Пунктами 1.9., 1.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року (у редакції постанови правління ПФУ №13-1 від 07.07.2014 року), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 від 27.12.2005 року, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.9 цього розділу.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу (правова позиція ВС України у справі №21-183а13 від 10.09.2013 року та №21-51а15 від 10.03.2015 року).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 надав усі необхідні документи для призначення пенсії за віком із врахуванням пільгового стажу за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та інших нормативно-правових актів, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

< Справа слухалась у (обов`язкове для заповнення) >< Довідник >