Справа № 400/5085/22
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 р. № 400/5085/22
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,т
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення засідання Комісії з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 7/1від 14.07.2022 року про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах; 2) зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці періоди роботи з 08.08.1997 до 28.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 29.07.2008 року, з 01.09.2011 року по 14.11.2011 року та з 26.12.2020 року, та призначити пенсію з 12.06.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що відповідач протиправно відмовив у призначені пенсії на пільгових умовах та не врахував пільговий стаж за періоди роботи у ПАТ "Возко" з 08.08.1997 до 28.12.1998 року, з 01.01.2000 року по 29.07.2008 року, з 01.09.2011 року по 14.11.2011 року та з 26.12.2020 року, в зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день. На переконання позивачки, оскільки на день звернення до відповідача за призначенням пенсії вона досягла 53,6 років і мала стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії, 15 років 3 місяці і 17 днів, вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав, що рішення Комісії Головного управління від 14.07.2022 № 7/1 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України. В зарахуванні періодів роботи позивача з 08.08.1997 по 29.07.2008, з 01.09.2011 по 14.11.2011 відмовлено, у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Також відповідач зазначив, що в діях відповідача не вбачається порушень діючих норм права, оскільки із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058 та доданих до неї документів позивачка не зверталась, відповідно і рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії Головним управлінням не приймалось, то вимога Позивача про зобов`язання Відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. До того ж, слід додати, що вимога Позивача про призначення пенсії з 12.06.2017 року є необгрунтованою і такою що суперечить приписам статті 45 Закону № 1058.

Провадження у справі відкрито 16.11.2022 за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (письмово провадження), відповідно до вимог ст.263 КАС України. Але, у зв`язку з початком бойових дій на території України та м. Миколаєва зокрема, оголошення воєнного стану, суд не зміг дотриматися передбачених ст. 263 КАС України строків розгляду справи.

Суд розглянув справу порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст.263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.02.2022 року звернулась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14.02.2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України Миколаївської області з заявою з приводу призначення енсії на пільгових умовах.

За результатом розгляду заяви позивача, рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії, Головного управління ПФУ у Миколаївській області від 14.07.2022 року № 7/1 позивачці зараховано періоди роботи з 23.05.1992 по 07.08.1997 до страхового стажу із шкідливими та важкими умовами праці до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058. В зарахуванні періодів роботи Позивача з 08.08.1997 по 29.07.2008, з 01.09.2011 по 14.11.2011 відмовлено, у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день.

Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно із ст. 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до пункту 2.8 Інструкції, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

У трудовій книжці позивачки БТ-11 № 1779580 містяться записи про роботу у Вознесенському виробничому шкіряному об`єднанні імені XXVI з`їзду КПРС (згодом ПАТ «Возко»):

- з 01.04.1992 по 22.05.1992 року ученицею розтягувальника шкір та овчин на рами оздоблювального цеху;

- з 23.05.1992 по 31.12.1998- розтягувальником шкір та овчин на рами (набивка) 4 розряду в фарбувально жиру вальному цеху;

- з 01.01.1999 по 01.06.2003- ротягувальником шкір на рами 4,5 розрядів в фарбувально- жиру вальному цеху;

-з 02.06.2003 по 29.07.2008, з 01.09.2011 по 14.11.2011 р. - розтягувальником шкір на рами 5 розряду дільниці фарбувально-жирувальних процесів виробництва №2 (16.12.2005 р. присвоєно суміжну професію розтягувальника 2 розряду).

Підрозділом 7 «Шкіряне та хутрове виробництво, первинна обробка шкіряно-хутрової сировини» Розділу ХХ «Текстильна промисловість. Виробництво шкіри. Виробництво готового одягу та хутра» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 передбачено, що правом на пенсію за віком на пільгових умовах користуються розгтягувальники шкір та овчин на рами.

Наказами про результатами атестації робочих місць за умовами праці від 25.02.1995 № 28, від 16.02.201 № 51 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення розгтягувальникам шкір на рами фарбувально-жирувального цеху, від 02.06.2003 №131, від 17.02.2006 № 31, від 17.02.2011 № 22 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення розгтягувальникам шкір на рами дільниці фарбувально-жирувальних процесів виробництва № 2.

Як вбачається з зі спірного рішення № 7/1 від 14.07.2022, позивачу відмовлено в зарахуванні періодів роботи з 08.08.1997 по 29.07.2008, з 01.09.2011 по 14.11.2011 у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи повний робочий день. При цьому, такий висновок обгрунтований наявною у архівній довідці від 29.07.2019 року №Д 358/07-04-05, виданою на підставі книг наказів з особового складу,особовою карткою форми Т-2 (копію додано) інформацією про роботу позивача на 0,75 ставки, а саме:

- з 08.08.1997 року по 31.12.1998 року- розтягувальником шкір та овчин на рами (набивка) 4 розряду в фарбувально-жирувальному цеху на 0,75 ставки;

- з 01.01.1999 року по 01.06.2003 року розтягувальником шкір на рами 4,5 розрядів в фарбувально-жирувальному цеху на 0.75 ставки;

- з 02.06.2003 по 29.07.2008 року - розтягувальником шкір на рами 5 розряду дільниці фарбувально-жирувальних процесів виробництва №2 (16.12.2005(набивка) 4 розряду в фарбувально жиру вальному цеху;

Відповідач свої дії обґрунтовує тим,що згідно п.п. 2,3 Порядку, під повним робочим днем слід вважати не менше 80 відсотків робочого часу.

Однак, в архівній довідці від 29.07.2019 року зазначено, що з 08.08.1997 року позивача переведено на 0,75 ставки на підставі наказу № 111-к від 07.08.1997 року по ВАТ «ВОЗКО». Вказана інформація із архівної довідки підтверджується записом в трудовій книжці під № 9.

А записом № 10, зазначений запис № 9 визнано недійсним.

Також, згідно архівної довідки від 29.07. 2019 року, починаючи , з 21.05.2001 року по 29.07.2008 року інформація про 0,75ставки відсутня.

Зважаючи на ці розбіжності, позивачем звернувся до Архівного відділу Вознесенської міської ради Миколаївської області для отримання уточнюючої архівної довідки .

З архівної довідки № 253/07 -04-05 від 18.08.2022 року вбачається , що з 08.08.1997 року позивача на підставі наказу № 111 к від 07.08.1997 року по АТ «ВОЗКО» переведено на 0,75 ставки. (запис в трудовій книжці №9). Проте записом №10 в трудовій книжці, запис №9 визнано недійсним. Запис -№9 був скасований наказом №112 к від 08.08.1997 року по АТ «ВОЗКО», оскільки прізвище ОСОБА_2 в ньому відсутнє.

Таким чином, у період з 08.08.1997 року до 01.01.1999 року позивачка працювала на повну ставку.

З уточнюючої архівної довідки № 253/07 -04-05 від 18.08.2022 року також вбачається, на підставі наказу №197-к від 28.12.1998 року ОСОБА_1 , «растяжчика кож на рамы (набивка)» фарбувально жирувального цеху, 4 розряду, переведено на роботу по терміновому трудовому договору на 0, 75 ставки , терміном на один рік, тобто до кінця 1999 року.

Таким чином, протягом 1999 року позивачка працювала на 0,75 ставки.

Щодо періоду з 01.09.2011 по 14.11.2011- відповідачем взагалі не обгрунтовано відмову у зарахуванні цього періоду.

За таких обставин, пільговий стаж позивача складає 15 років 4 місяці і 23 дня, за виключенням періоду 1999 року.

Отже, відповідач безпідставно не взяв до уваги відомості трудової книжки позивача, а також відомості, наведені у архівних довідках та не врахував період роботи позивача у ПАТ "Возко" з 08.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 01.06.2003, з 02.06.2003 по 29.07.2008 та з 01.09.2011 по 14.11.2011, до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію.

В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо призначення пенсії, то суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі -Закон № 1788-XII) в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон № 213-VІІІ), який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-1, який передусім, у контексті предмету спору, містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Також зазначена норма передбачає зміст ідентичний пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII щодо підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі N 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення N 1-р/2020).

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Так, згідно пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам".

При цьому, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788 до внесення змін Законом №213 було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

У статті 13 Закону №1788 до внесення змін Законом №213 було встановлено такий пенсійний вік: у пункті "а" для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах "б"-"з" для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років.

За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З аналізу наведених норм випливає, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно: 1) досягнення пенсійного віку 50 років - у жінок та 55- у чоловіків; 2) наявність стажу роботу, що дає право на пільгову пенсію за Списком 2 не менше 10 років у жінок та 12 років 6 місяців у чоловіків; 3) наявність загального страхового стажу 20 років у жінок та 25 років у чоловіків.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до відповідача позивачці виповнилось 53 роки та з урахуванням попередніх висновків, у неї наявний пільговий стаж -15 років 4 місяці і 23 дня, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, відповідачем не було обраховано загальний страховий стаж відповідачки, а виходячи з матеріалів справи неможливо точно встановити, оскільки страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тому в даному випадку, ефективним способом захисту прав позивача має бути зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.02.2022, з урахуванням висновків наведених у цьому рішенні.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Сплачена сума судового збору в розмірі 992,40 грн підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення засідання Комісії з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 7/1 від 14.07.2022 року .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи ОСОБА_1 у Вознесенському виробничому шкіряному об`єднанні імені XXVI з`їзду КПРС (згодом ПАТ «Возко») з 08.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 01.06.2003, з 02.06.2003 по 29.07.2008 та з 01.09.2011 по 14.11.2011,

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків, наведених у цьому рішенні.

5. В задоволенні позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 з 12.06.2017 року відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн сорок коп) гривень.

7. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 23.01.23