Справа № 240/915/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/915/23

категорія 110010000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправнною та скасування постанови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення штрафних санкцій від 17.08.2021 №69-8/21 та від 17.08.2021 №70-8/21.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 161 КАС України, визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вищезазначених вимог законодавства Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" додало до позовної заяви платіжні доручення від 02.11.2021 №1436, від 10.02.2022 №1696, та від 03.01.2023 №500, які підтверджують сплату судового збору в загальному розмірі 2684,00 гривень.

Разом з тим, ознайомившись зі змістом заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" позовних вимог, суд прийшов до висновку, що судовий збір сплачений позивачем у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір".

Статтями 1, 2 Закону України від 06.07.2005 № 2747-IV "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у становить 2684,00 гривень.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" одночасно заявлено дві вимоги майнового характеру:

1) щодо оскарження постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області від 17.08.2021 №69-8/21 про накладення штрафних санкцій в розмірі 34000,00 грн;

2) щодо оскарження постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області від 17.08.2021 №69-8/21 про накладення штрафних санкцій в розмірі 34000,00 грн.

Кожна з оскаржуваних постанов є окремим рішенням суб`єкта владних повноважень та відповідно окремою позовною вимогою, що тягне за собою сплату відповідної суми судового збору у передбаченому законодавством порядку.

Оскільки розрахований від ціни позову розмір судового збору по кожній з оскаржуваних постанов (34000,00 грн х 1,5 % = 510,00 грн.) становить менше ніж розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2023 року (2684,00 грн.), суд приходить до висновку, що за звернення з даним позовом до суду позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 2684,00 гривень за кожну постанову.

Відтак, загальний розмір судового збору за дві позовні вимоги, який Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" повинно сплатити, становить 5368,00 гривень (2684,00 грн. х 2 = 5368,00 грн.).

Однак, позивач до позовної заяви долучив докази сплати судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2684,00 гривень (5368,00 грн. - 2684,00 грн. = 2684,00 грн.).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" процесуальних строків на звернення з даним позовом до суду, суду встановив наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, за загальним правилом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області від 17.08.2021 №69-8/21 та від 17.08.2021 №70-8/21 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" штрафних санкцій.

При цьому, в позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" зазначило, що вказані постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області від 17.08.2021 №69-8/21 та від 17.08.2021 №70-8/21 воно отримало 03.09.2021.

Таким чином, визначений частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячний процесуальний строк на звернення до суду розпочався для позивача 03.09.2021 та відповідно закінчився 03.03.2022.

Однак, з даним позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" звернулось лише 06 січня 2023 року, що підтверджується датою на конверті, в якому позов товариства надійшов до суду.

З огляду вказане суд приходить до висновку про пропуск позивачем шестимісячного процесуального строку на звернення до суду.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вказаних вимог законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" одночасно з позовною заявою подало до суду заяву, в якій просило поновити пропущений строк на звернення з даним позовом до суду.

В обгрунтування поданого клопотання та поважності причин пропуску строку на звернення до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" зазначило, що мало звернутися із даним позовом до суду в строк до 03 березня 2022 року. Про намір звернутися до суду в межах цього строку свідчить сплата судового збору 02.11.2021 на підставі платіжного доручення №1436. Однак, на той час товариство очікувало відповіді на запити направлені на адресу контрагентів та оптових постачальників, а також здійснювало пошук фахівців в галузі адміністративного права, так як у штаті товариства відсутня посада юрисконсульта. Разом з тим, введені у зв`язку зі спалахом хвороби COVID-19 обмеження, а також впроваджений в подальшому, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, воєнний стан суттєво впливали на хід підготовки адміністративного позову, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" не встигло звернутися до суду в межах шестимісячного строку із причин не залежних від нього.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

Верховний Суд зазначив, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

З приводу посилання позивача на карантинні обмеження, введені на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, як на поважну причину пропуску ним строку на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зміст вищезазначеної норми свідчить, що встановлений з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) карантин може бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення з даним позовом до суду виключно у випадку, якщо пропуск цього строку був зумовлений впровадженими у зв`язку з карантином обмеженнями.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" у своїй заяві про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду не зазначає, які саме впроваджені у зв`язку з карантином обмеження зумовили пропуск ним строку на звернення до суду та яким чином ці обмеження створювали труднощі для своєчасної подачі нею позовної заяви до суду.

Надаючи оцінку доводам позивача про запровадження з 24.02.2022 на території України воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, суд вказує на наступне.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений відповідними Указами Президента України.

Суд зазначає, що запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, однак у випадку, якщо пропуск процесуального строку на звернення до суду знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

Таким чином, питання поновлення строку на звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду в всіх абсолютно випадках.

Саме по собі введення воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і не може бути підставою для поновлення пропущеного строку. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" не вказав обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили його своєчасне звернення до суду, як до введення воєнного стану так і після його введення, та не надало відповідних доказів. Більш того, наразі також діє воєнний стан, що в свою чергу не заважало позивачу подати даний позов.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для надання до суду:

- належного доказу (оригіналу квитанції) сплати судового збору в розмірі 2684,00 гривень;

- клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, із зазначенням в ньому інших підстав для поновлення такого строку, відмінних від тих, що зазначені в заяві, поданій одночасно з позовною заявою.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕНОІЛ" залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович