Справа № 240/28313/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/28313/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання протиправними дій щодо обмеження призначеної пенсії максимальним розміром з 01 березня 2022 року та з 01 липня 2022 року та зобов`язання проводити її нарахування та виплату без застосування такого обмеження.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є військовим пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон України № 2262-XII).

З 01 березня 2022 року йому проведено індексацію пенсії, однак виплата пенсії обмежена максимальним розміром, який дорівнює 10 прожитковим мінімумам, установленим для осіб, які втратили працездатність. Зазначає, що, незважаючи на прийняття Конституційним Судом України 20 грудня 2016 року рішення №7-рп/2016, відповідачем безпідставно застосовано обмеження розміру його пенсії. Такі дії відповідача, на переконання позивача, є протиправним, а право на отримання пенсії без обмеження її розміру закріплено Законом України №2262-ХІІ та підтверджено названим рішенням Конституційного Суду України.

Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

02 січня 2022 року до суду надійшов відзив разом з витребуваними судом документами, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що з 01 березня 2022 року було проведено індексацію пенсії позивача, а на виконання рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром з 01 квітня 2019 року. Після проведення таких перерахунків орган Пенсійного фонду України застосував положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі Закон України №3668-VI) та проводить нарахування і виплату пенсії із застосуванням обмеження її розміру 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Оскільки положення названого Закону неконституційними не визнавались, правові підстави для задоволення позову, на переконання відповідача, відсутні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд установив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

З 01 березня 2022 року ОСОБА_1 проведено індексацію пенсії, однак виплата пенсії обмежена максимальним розміром, який дорівнює 10 прожитковим мінімумам, установленим для осіб, які втратили працездатність.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі №240/1954/22, яким зобов`язано відповідача виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром з 01 квітня 2019 року, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача.

З 01 серпня 2022 року відповідач нарахування та виплату пенсії проводить із застосуванням обмеження її максимальним розміром, який дорівнює 10 прожитковим мінімумам, установленим для осіб, які втратили працездатність.

Уважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Судом установлено, що у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала справа №240/1954/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 01 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 квітня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01 квітня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, судовим рішення у справі №240/1954/22 вже надано оцінку діям Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов`язано виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01 квітня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум, та захищено право позивача на виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

При цьому, позовні вимоги, заявлені у справі №240/28313/22 в частині періоду, з якого позивач просить зобов`язати відповідача виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром, охоплюються позовними вимогами, заявленими у справі №240/1954/22, такі вимоги у названій справі не обмежені кінцевою датою виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Зазначене рішення набрало законної сили 05 липня 2022 року та у відповідності до частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, фізичними і юридичними особами.

Проаналізувавши предмет позову у справі, яка розглядається, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із цими позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року по справі №240/1954/22 щодо обмеження максимального розміру його пенсії.

При цьому, суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги у цій справі стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на день звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії є таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав.

Доказів існування будь-яких інших спірних правовідносин, відмінних від тих, які були вирішені рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі №240/1954/22, позивачем надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що, оскільки вже є рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, наявні підстави для закриття провадження у справі №240/28313/22 на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач жодним чином не позбавлений судового захисту, але не у порядку позовного провадження, а в порядку розгляду судом, який вирішив спір, процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення у справі №240/1954/22.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі № 240/28313/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис