Справа № 560/20405/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 560/20405/21

адміністративне провадження № К/990/347/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Венус Україна» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.05.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022, адміністративний позов ТОВ «Венус Україна» задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС від 29.09.2021: форми "Р" №11228/2201-0714, форми "Р" №11229/2201-0714, форми "В1" №11230/2201-0714, форми "В4" №11231/2201-0714; здійснено розподіл судових витрат.

27.12.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставами касаційного оскарження зазначило пункти 3, 4 частини четвертої статті 328, пункт 4 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Підстава касаційного оскарження, встановлена пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС, передбачає, що особа, яка звертається з касаційною скаргою, заперечує правильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а не правильне встановлення апеляційним судом обставин у справі.

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального (та/чи процесуального) права, яку неправильно застосовано (порушено) судом апеляційної інстанції, висновок щодо застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як, на думку відповідача, така норма повинна застосовуватися.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС, відповідач зазначає про неправильне застосування судом апеляційної інстанції підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (щодо заниження доходів та завищення податкового кредиту з ПДВ в результаті неправомірного відображення в податковому та бухгалтерському обліку господарських операцій з придбання сої без ГМО у Фермерського господарства (ФГ) «Ланка-Агро» та ТОВ «Терра-Агропартс»). ГУ ДПС стверджує, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування вказаних норм у подібних правовідносинах.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліку фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Наприклад, такий висновок Верховний Суд зробив в постановах від 09.08.20222 у справі №380/1905/20, від 13.07.2022 у справі № 440/1292/20, від 02.06.2022 у справі №240/10457/19.

Суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК до встановлених у справі обставин.

Фактично доводи контролюючого органу стосуються незгоди з оцінкою доказів у справі судами першої та апеляційної інстанцій щодо здійснення господарських операцій позивачем з ФГ «Ланка-Агро» та ТОВ «Терра-Агропартс» на підставі наданих первинних документів (договорів поставки, видаткових накладних).

Підстава ж, передбачена пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктом 4 частини другої статті 353 КАС, вказана ГУ ДПС без зазначення критерію недопустимості доказів відповідно до статті 74 КАС. Ця підстава так само обґрунтована доводом відповідача щодо неправильної оцінки судом апеляційної інстанції доказів (щодо прийняття судом апеляційної інстанції доказів у справі на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції).

Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених КАС.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи наведене вище, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко