Справа № 760/11017/22
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1440/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), Управління патрульної поліції у місті Києві /далі - Управління поліції/ (адреса: 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9), третя особа: інспектор 1 роти, 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Комарніцький Ілля Андрійович /далі - інспектор поліції Комарніцький І.А./ (адреса: 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

29.08.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов вказаний адміністративний позов, датований 29.08.2022 за підписом позивача, в якому вона просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 17.08.2022 серії ЕАР № 5765509 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.09.2022 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Обґрунтування позову

В позові, зокрема, вказується, що 17.08.2022 інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві 1 роти, 4 батальйону, капітаном Комарніцьким Іллею Андрійовичем стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 5765509, відповідно до якої 17.08.2022 року, об 11 год. 56 хв., у м. Києві на пр-ті Академіка Глушка, 3, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР. На дорозі із смугою для маршрутних Т/3, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших Т/3 на цій смузі, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Позивач вважає винесену стосовно ОСОБА_1 постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, позивач, зокрема, звертає увагу на те, що 17.08.2022, приблизно о 11 год. 56 хв., на пр-ті Академіка Глушкова в м. Києві, співробітниками поліції був безпідставно зупинений автомобіль Nissan Tiida НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Транспортний засіб був зупинений на другій смузі руху, яка не позначена ані знаком 5.5, ані 5.11., при цьому, співробітники поліції на своєму транспортному засобі рухалися в попутному напрямку, позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Співробітник поліції, повідомив, що причиною зупинки є нібито здійснення руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8. ОСОБА_1 заперечила щодо підстав зупинки, так як не вчиняла діянь, які їй повідомив співробітник поліції. На прохання надати докази руху у смузі для маршрутних транспортних засобів, працівник поліції відповів, що запис на камеру, встановлену у службовому автомобілі - не здійснюється, тому він не має змоги надати його та довести вчинення противоправного діяння. Однак водій ОСОБА_1 рухалася у другій смузі рух, коли отримала звуковий сигнал з одночасним увімкненням проблискових маячків червоного кольору, від працівників поліції, з вимогою зупинитися негайно вздовж узбіччя, що і було виконано водієм. Співробітник поліції, яким винесено постанову, не мав у своєму розпорядженні доказів на підтвердження обставин, наведених у постанові.

На думку позивача, співробітником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не було з`ясовано питань, визначених ст. 280 КУпАП.

Крім того, в позові зауважується, що у постанові про накладення стягнення водія ОСОБА_1 некоректно зазначена адреса вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у місті Києві не існує проспекту Академіка Глушка також, з фабули адміністративного правопорушення, яку викладено у постанові про накладення стягнення, незрозуміло, які саме протиправні дії були вчинені водієм ОСОБА_1 , а саме: рух чи зупинка, що позбавляє достеменно визначити наявність складу та події адміністративного правопорушення, інкримінується водію ОСОБА_1 .

Як вважає позивач, наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто адміністративної відповідальності без передбачених законом підстав, викладені в оскаржуваній постанові висновки про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені жодним доказом.

Щодо правової позиції Управління

28.10.2022 до суду надійшла заява Управління про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору та пропуском строку для звернення до суду щодо оскарження відповідної постанови.

Зокрема, звернуто увагу на те, що оскаржена постанова винесена 17.08.2022, як вбачається з ухвали про відкриття провадження у справі Солом`янського районного суду міста Києва та позовної заяви доданої до неї (датованої 29.08.2022) позивач звернулася до суду 29.08.2022, через 12 днів з дня винесення оскаржуваної постанови, тобто з пропуском 10-ти денного терміну передбаченого процесуальним законодавством.

Щодо заяви Управління про залишення позову без розгляду

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності;

5) надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду;

6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти позову і від неї надійшла відповідна заява;

7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом;

8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Суд зауважує, що матеріали справи містять докази сплати ОСОБА_1 судового збору у розмірі 992,40 грн (а.с. 7).

Щодо строку звернення до суду, слід звернути увагу на те, що у даній справі оскаржується постанова від 17.08.2022, отже останній, десятий день на оскарження якої припав на 28.08.2022 (неділю), при цьому позов ОСОБА_1 надійшов до суду 29.08.2022 (понеділок).

За змістом ч.ч. 1, 6 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже твердження, викладені у заяві Управління про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду є помилковими та спростовані матеріалами справи, а тому у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Щодо правової позиції Департаменту

Від Департаменту відзив на позов не надійшов.

При цьому матеріали справи містить супровідний лист з відміткою про вручення кур`єром ухвали суду від 06.09.2022 разом з копією позову та доданих до нього документів 12.10.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

17.08.2022 інспектором поліції Комарніцьким І.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5765509 (а.с. 4) за змістом якої, 17.08.2022 о 11 год 56 хв в м. Київ по просп. Академіка Глушка, 3, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Tiida д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР. На дорозі із смугою для маршрутних Т/3, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших Т/3 на цій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Графа 7 оскарженої постанови «до постанови додаються» - не заповнена.

Позивач вважає винесену стосовно ОСОБА_1 постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновки, викладені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені доказами.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.8.

За змістом ПДР знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» - смуга для руху маршрутних транспортних засобів. Цей знак застосовується для позначення дороги, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Знак 5.8 інформує водіїв про те, що назустріч транспортним засобам організована спеціальна смуга, призначена виключно для руху транспортних засобів за встановленими маршрутами, тому рух інших транспортних засобів даною смугою заборонений. На маршрутних транспортних засобах під час руху назустріч загальному потоку транспортних засобів має бути увімкнене ближнє світло фар (п. 9.8 б) цих Правил). Рух туристичних автобусів смугою, позначеною знаком 5.8, заборонений, оскільки вони не є маршрутними транспортними засобами. У місцях, де смуга для руху маршрутних транспортних засобів відокремлена переривчастою лінією розмітки від смуги руху транспортних засобів, останнім дозволено перетинати смугу в разі повороту ліворуч на перехресті.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що інспектором поліції Комарніцьким І.А. оцінювалися докази, оскільки в графі «до постанови додаються» - відсутні позначення чи посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що інспектором поліції до постанови додавались докази.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так, графа оскаржуваної постанови: «до постанови додаються …» - працівником поліції не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Не додано ні Управлінням, на Департаментом будь-яких доказів вчинення позивачем порушення, вказаного в оскаржуваній постанові, також і в порядку надання відзиву на позов.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

При цьому, ст. 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, також звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З іншого боку, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку поліцейських, встановлені судом обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо скасування оскаржуваної постанови.

Водночас, належним відповідачем в даній категорії справ є саме Департамент патрульної поліції.

Так, як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020 належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в частині належного відповідача.

Висновок суду

Скасувати постанову серії ЕАР № 5765509 від 17.08.2022 складену інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Комарніцьким Іллею Андрійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 496,20 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за звернення з позовом у даній справі позивачем помилково сплачено надмірну суму судового збору - 992,40 грн, тобто зайво сплачено 496,20 грн (а.с. 7).

Відповідно о п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, проте наразі матеріали справи такого клопотання не містять.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 240-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви Управління патрульної поліції у місті Києві про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у місті Києві, третя особа: інспектор 1 роти, 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Комарніцький Ілля Андрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити в частині належного відповідача - Департаменту патрульної поліції.

Скасувати постанову серії ЕАР № 5765509 від 17.08.2022 винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Комарніцьким Іллею Андрійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич