Справа № 300/4746/22
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2023 р. справа № 300/4746/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 002694/2407 від 03.08.2022 та № 005366/2407 від 08.11.2022,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ), 22.11.2022 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 002694/2407 від 03.08.2022 та № 005366/2407 від 08.11.2022.
Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначені податкові повідомлення-рішення № 002694/2407 від 03.08.2022 та № 005366/2407 від 08.11.2022 винесені із порушенням норм матеріального права, є нечинними та підлягають скасуванню з наступних підстав. Посадові особи контролюючого органу прийшли до помилкового висновку про наявність порушень згідно акта № 2010/09-19-24-06/ НОМЕР_1 від 14.07.2022, за результатами документальної позапланової перевірки, не врахувавши факт укладення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2020 та форс-мажорні обставини (панедемія коронавірусу).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву № 97/09-19-05-02-09 від 12.12.2022, який отримано судом 13.12.2022 (а. с. 26-32). Так, у відзиві представник відповідача зазначив, що під час проведеної документальної перевірки встановлено, що позивачем порушено чинне валютне законодавство, а саме статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII "Про валюту і валютні операції" при здійсненні розрахунків по імпортному контракту № ENV-SUE02 від 28.08.2019 з нерезидентом "ENV CO" LTD (Корея). Крім того, у ФОП ОСОБА_1 відсутній висновок центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) на перевищення строків розрахунків по контракту № ENV-SUE02 від 28.08.2019 з нерезидентом "ENV CO" LTD (Корея). Суб`єктом господарювання не надано під час перевірки документів про звернення в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості з нерезидента "ENV CO" LTD (Корея). Додатково зауважив, що існування карантину як форс-мажорної обставини, має місце тоді, коли особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, безпосередньо через пандемію коронавірусної хвороби (COVID-19). Таким чином, просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач 22.12.2022 скористався правом подання відповіді на відзив від 19.12.2022 за вих. № 19/12-02. Вважає, що посадові особи контролюючого органу прийшли до помилкового висновку про наявність зазначених порушень валютного законодавства та не врахували факт укладення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2020 та форс-мажорні обставини (пандемія коронавірусу), які існували під час виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, що підтверджується довідкою про форс-мажорні обставини № 58KLD623 від 06.07.2022, які діяли у період з 01.11.2019 по 01.08.2022. Крім того, зі змісту договорів (пункт 8.2.), які були предметом податкової перевірки та відображені в акті, вбачається, що доказом дії форс-мажорних обставин є відповідний документ, виданий уповноваженим органом країни покупця або продавця даний документ долучений до матеріалів справи та відповідає вимогам пункту 6 статті 13 закону України "Про валюту та валютні операції". Просить визнати протиправними та скасувати оспорювані податкові повідомлення-рішення (а. с. 97-99).
03.01.2023 на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив ФОП ОСОБА_1 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області не погоджується з вимогами позивача, оскільки вони не гуртуються на нормах чинного законодавства України не відповідають фактичним обставинам справи.
18.01.2023 представником відповідача скеровано суду додаткові пояснення, просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків та зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області 01.03.2000, взятий на облік за № 9215, основний вид економічної діяльності 33.13 ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування (основний).
На підставі направлення від 29.06.2022 № 1490 (а. с. 91) та наказу від 29.06.2022 № 931-п (а. с. 90) Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, головним державним інспектором Круком І.М., проведена позапланова виїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період 01.04.2017 по 30.06.2022.
За результатами перевірки складено акт від 14.07.2022 № 2010/09-19-24-06/ НОМЕР_1 (а. с. 5-14, 74-83), за висновками якого встановлено порушення валютного законодавства статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (надалі, також Закон № 2473-VIII) при здійсненні розрахунків по імпортному контракту № ENV-SUE02 від 28.08.2019 з нерезидентом "ENV CO" LTD (Корея).
Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснював імпортні операції з нерезидентом "ENV CO" LTD (КОРЕЯ) відповідно до контрактів № ENV-SUE02 від 08.08.2019 та № ENV-SUE02 від 28.08.2019, інформація по яких наведена в додатку 4 до акту перевірки (а. с. 87).
Так, ОСОБА_1 "Покупець" та "ENV CO" LTD (КОРЕЯ) "Продавець" в особі президента Йонгмі Юоо, що діє на підставі Статуту підписали контракт № ENV-SUE02 від 28.08.2019. Згідно якого Продавець поставляє, а Покупець зобов`язується купити сонячні фотогальванічні модулі ENV 355 та інвертори ENV 60k та 50k під торговою маркою ENV. Асортимент, ціни, кількість, строк та умови оплати вказані в інвойсах та специфікаціях, які є його невід`ємною частиною. Договір включає наступні документи, перераховані у спадаючому порядку по мірі можливості. Договір підписаний з обох сторін. Додаткові угоди і додатки перераховані в пункті .2 даного договору. Загальна сума контракту включає загальну суму, що має бути сплачена згідно інвойсів за період існування цього контракту і виходячи із специфікації становить 100 000,00 доларів США. Загальна сума контракту включає вартість всіх витрат, з урахуванням всіх податків та іншими обов`язковими платежами на території Покупця несе Покупець. Ціни на товар встановлюються в доларах США; ціна включає в себе вартість товару, тари, маркування, пакування, страхування, отримання всієї товаросупровідної та дозвільної документації необьхідної для ввезення в Україну, завантаження товару в транспортний засіб та транспортування відповідно до умов поставки.
Умови поставки та умови сплати розуміються як наступні: CIF ODESSA PORT (INCOTERMS 2010) для морських перевезень. Покупець повинен зробити попередню оплату у розмірі 30% від загальної суми продажу, зазначеної у проформі інвойсі, банківським переказом на рахунок Продавця протягом 10 календарних днів від адти отримання проформи інвойсу. 50 % від загальної суми продажу зазначеної в проформі інвойсі, повинна бути оплачена банківським переказом на рахунок продавця в день доставки товару в порт призначення (Одесса) на підставі інформації про час прибуття наданої продавцем або транспортною компанією.
При здійсненні розрахунків по імпортному контракту № ENV-SUE02 від 28.08.2019 з нерезидентом "ENV CO" LTD (КОРЕЯ) здійснено оплату:
- платіжне доручення № 2JBKL9 від 09.09.2019 в сумі 17 018,70 дол., граничний термін надходження товару 08.09.2020 (протермінування граничних термінів 82 дня);
- платіжне доручення № 3JBKLJ9 від 17.09.2019 в сумі 16 753,50 дол., граничний термін надходження товару 16.09.2020 (протермінування гарничних термінів 74 дні);
- платіжне доручення № 5JBKLJB від 14.11.2019 в сумі 19 731,90 дол., граничний термін надходження товару 16.09.2020 (протермінування гарничних термінів 16 днів);
- платіжне доручення № 6JBKLK7 від 02.07.2020 в сумі 7 800,00 дол., граничний термін надходження товару 02.07.2021;
- платіжне доручення № 7JBKLK8 від 12.08.2020 в сумі 5 710,00 дол., граничний термін надходження товару 12.08.2021.
Станом на 30.06.2022 по контракту № ENV-SUE02 від 28.08.2019 з нерезидентом "ENV CO" LTD (КОРЕЯ) заборгованість відсутня.
Згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2020 № б/н: ОСОБА_1 (надалі "Сторона-1"), що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, з однієї сторони та "ENV CO" LTD (КОРЕЯ) в особі президента Йонгмі Юоо (надалі "Сторона-2"), з іншої сторони (в подальшому "Сторони", а кожна окремо "Сторона") уклали угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (надалі "Угода") про наступне:
1. Сторона-1 і Сторона-2 маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижченаведених договорів:
а) контракт №ENV-SUE02 від 08.08.201 Сторона-1 є боржником, а Сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 67 014,00 доларів США.
б) контракт №ENV-SUE02 від 28.08.2019 Сторона-1 є кредитором, а Сторона*2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 67 014,00 доларів США.
Вказані вище зобов`язання за вищезазначеними договорами припиняються у повному обсязі, оскільки зустрічні вимоги є рівними.
2. З моменту набрання чинності цією угодою сторони не є зобов`язаними за договорами, зазначеними в п.1 угоди.
3. Підписання цієї угоди сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної.
6. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.
Згідно наданого акту від 30.11.2020 № 001 звірки взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та "ENV CO" LTD (Корея) в особі президента Йонгмі Юоо фінансові взаєморозрахунки та умови договорів поставки вважати виконаними у повному обсязі.
Враховуючи вищенаведені порушення, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" від 03.08.2022 № 002694/2407 за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 247 234,00 грн (а. с. 18-19, 72-73).
ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись з висновками акта перевірки, 22.08.2022 подав скаргу за вих. № 22/08-02 до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення форми "С" від 03.08.2022 № 00002694/0706 на суму 247 234,00 грн (а. с. 20-21, 67-68).
Вирішуючи спірні правовідносини, що склалися, суд виходить з наступного нормативно-правового обґрунтування.
У відповідності до статті 13 Закону України, від 21.06.2018, № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції":
Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (пункт 1).
Згідно пункту 21 розділу ІІ Постанови Національного банку України від 02.01.2019, № 5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (пункт 2).
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати) (пункт 3).
За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про видачу такого висновку.
Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно (пункт 4).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (пункт 5).
У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) (пункт 6).
У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем (пункт 7).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (пункт 8).
Судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 відсутній висновок центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) на перевищення строків розрахунків по контракту №ENV-SUE02 від 28.08.2019 з нерезидентом "ENV CO" LTD (Корея).
Суб`єктом господарювання не надано під час перевірки документів про звернення в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості з нерезидента "ENV CO" LTD (Корея).
Що стосується тверджень позивача про неврахування факту укладення угоди про зарахування зустрічних вимог від 30.11.2020, то остання жодним чином не впливає на результати перевірки, позаяк позивачем представлено до перевірки виписку з АТ КБ "ПриватБанк" щодо здійснених розрахунків по контракту від 28.09.2019.
Згідно преамбули Закону України №2473-VIII - цей Закон визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №2473-VIII якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
У періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції та пеня за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності застосовуються в загальновстановленому порядку.
Зокрема, абзацом першим пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2-9 цього пункту.
Протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID) платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
При цьому, Податковий кодекс України (надалі, також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 ПК України).
Водночас, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України №2473-VIII.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону №2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду, регулюються виключно цим Законом.
Частиною 3 статті 3 Закону № 2473-VIII визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.
Частиною 5 статті 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до частини 8 статті 13 Закону України №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Також, відповідно до частини 4 статті 14 Закону України №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.
При цьому норми Закону України №2473-VIII та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до роз`яснень прес-центру судової влади України на офіційному сайті, поняття «форс-мажорні обставини» зустрічається у багатьох українських нормативно-правових актах. Для його позначення використовують різні назви: «форс-мажорні обставини», «обставини непереборної сили», «форс-мажор», але всі ці терміни є однаковими за змістом. За своєю суттю форс-мажор це непередбачувані обставини, які не залежать від волі сторін договору, за яких неможливо виконати покладені на них зобов`язання. У національному правовому полі компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили визначено Торгово-промислову палату України (надалі, також - ТПП) і 25 регіональних торгово-промислових палат: 24 обласних та міста Києва.
Запроваджені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) нововведення є додатковою нормативною підставою, на яку суб`єкти господарської діяльності можуть посилатися як на основу невиконання зобов`язань і спрощують процедуру визнання таких обставин форс-мажором ТПП України.
Просто існування карантину як особливих обставин життя країни чи області не є форс-мажором. Карантин стане форс-мажорною обставиною лише у випадку, якщо особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через нього.
Тобто потребує доказування причинно-наслідковий зв`язок між заходами введення карантину та конкретним випадком порушення (прострочення) обов`язків за конкретним договором. Доказом настання форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової плати України або регіональної палати. Обов`язок доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який покликається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23.02.2022 № 922/2897/21, від 04.06.2022 № 922/2394/21.
Проте, позивач під час проведення процедури адміністратвиного оскарження не надано відповідної довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договру (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору (контракту), які підтверджують виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин.
Щодо довідки про форс-мажорні обставини від 06.07.2022 долученої до матеріалів справи (не надана до перевірки), як встановлено судом вище, то така не доводить неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через існування карантину (відсутній причинно-наслідковий зв`язок).
За вказаних обставин позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факту існування форс-мажорних обставин.
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами пункту 109.2 статті 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 109.3 статті 109 ПК України у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125 1.2 - 125 1.4 статті 125 1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Таким чином нормами статті 109 ПК України чітко визначено випадки, коли необхідною умовою є встановлення вини. Відтак, спірні обставини у даній адміністративній справі не входить до вказаного переліку.
Пунктом 112.8 статті 112 ПК України чітко визначено перелік обставин, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Крім того, поняття винного діяння включає в себе як дію, так і бездіяльність.
З приводу відсутності підстав для проведення фактичної перевірки, суд зазначає, що такі твердження не стосуються предмету розгляду справи №300/4746/22, позаяк посадовими особами податкового органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача, з питань дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.04.2017 по 30.06.2022.
Щодо покликань позивача на постанови Верховного Суду у справі №820/4894/18 від 04.12.2018, у справі №820/4891/18 від 18.12.2018, у справі №820/4895/18 від 18.12.2018, у справі №820/4893/18 від 05.03.2019, у справі №1440/2045/18 від 11.06.2019, то судова практика є відміною, а висновки не є релевантними до спірних правовідносин, так як в них викладені позиції про скасування наказів на проведення фактичних перевірок.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає адміністративний позов не обґрунтований, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про безпідставність позовних вимог в силу норм статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач - Головне управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.