Справа № 280/9103/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 280/9103/21

адміністративне провадження № К/990/2049/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердянські ковбаси» до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бердянські ковбаси» (далі - ТОВ «Бердянські ковбаси») звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 26 серпня 2021 року №16.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 26 серпня 2021 року № 16 про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» та накладення штрафу в розмірі 90 000,00 грн.

11 січня 2023 року ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області повторно подало касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення ними норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Заявник, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в задоволенні позову.

Предметом спору у цій справі є правомірність постанови органу Держпродспоживслужби про накладення штрафу.

Справу розглянуто судами за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області послалося на те, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: пункту 3 частини другої статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», частини четвертої статті 5, статей 12 - 14 Закону України «Про інформацію для споживачів» та норм ДСТУ 445062005, «де під час виробництва та маркування продукції (консерви м`ясної «Яловичина тушкована вищого сорту», дата виробництва 25 серпня 2020) в порушення зазначених норм позивачем не зазначено у вмісті продукції (як інгредієнт) «м`ясо яловиче односортне», натомість зазначено на маркуванні у вмісті продукції «яловичина 1 категорії», яке не використовувалось під час виробництва цієї продукції. Тобто, ТОВ «Бердянські ковбаси» не забезпечено наявність і точність інформації про харчовий продукт».

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області лише послалося на відсутність такого висновку, проте указавши про пункт 3 частини другої статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», частину четверту статті 5, статі 12 - 14 Закону України «Про інформацію для споживачів» та норм ДСТУ 4450:2005, не навело у касаційній скарзі належної аргументації як саме такий висновок щодо указаної норми може вплинути на вирішення подібних спорів у інших справах, виходячи з обставин, установлених судами у цій справі, що мають індивідуальні ознаки, характерні виключно для цих правовідносин.

Так, із змісту оскаржених судових рішень вбачається, що вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди виходили саме з оцінки доказів, наданих сторонами у справі на підтвердження своїх аргументів і мотиви суду обґрунтовані посиланням на обставини цієї справи, що мають оціночний характер.

Водночас приписи пункту 3 частини другої статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» щодо заборони обігу об`єктів санітарних заходів, якщо ці об`єкти неправильно марковані підлягають застосуванню у разі доведення такого факту. Разом з тим, саме це питання є предметом спору у цій справі і суди дійшли висновку, що аргументи відповідача щодо неналежного маркування позивачем, спростовуються доказами у справі.

Крім того, частина четверта статті 5 (щодо обов`язку операторів ринку харчових продуктів у межах своєї діяльності забезпечити дотримання вимог законодавства щодо надання інформації про харчові продукти, дія якого поширюється на їхню діяльність, а також перевіряти дотримання цих вимог), стаття 12 (перелік інградієнтів), 13 (винятки з вимоги щодо надання переліку інгредієнтів та правила зазначення складних інгредієнтів) та 14 (винятки з вимоги про включення компонентів харчових продуктів до переліку інгредієнтів) Закону України «Про інформацію для споживачів» та ДСТУ 4450:2005 є загальними і містять окремі підпункти та положення, а ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області не конкретизувало, які саме положення цих нормативних актів неправильно застосовано судами, а лише послалося на неправильне маркування продукції, що суди визнали необгрунтованим.

У касаційній скарзі відсутні мотиви, що спростовують висновки судів у цій частині, а її аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, цитування норм законодавства, з посиланням на обставини справи, що свідчать про переоцінку доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Суд указує, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Отже, у скарзі відсутні обґрунтовані мотиви, за яких суд може відкрити касаційне провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/ не застосування цієї норми права.

Лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного у постанові за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження. Тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердянські ковбаси» до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко