Справа № 420/626/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/626/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69751047 від 15.09.2022 року про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 11 січня 2023 року надійшов адміністративний позов Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. від 15.09.2022 року про накладення штрафу, винесену в межах виконавчого провадження ВП №69751047.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що 15.09.2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення штрафу на Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області в розмірі 5100 грн. у ВП № 69751047 при примусовому виконанні виконавчого листа № 420/3588/22, виданого Одеським окружним адміністративним судом 26.07.2022 року.

Позивач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2022 року Управління здійснило перерахунок допомоги ОСОБА_1 за 2021 рік, недоотримана сума щорічної допомоги до 5 травня за 2021 рік становить 10 246,00 грн., включило ОСОБА_1 у список за черговістю виконання рішення суду, скерувало листа до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів для подальшої виплати ОСОБА_1

26.09.2022 року Управлінням було скеровано листа до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якому зазначено, що боржником здійснено нарахування допомоги, однак, виконання судового рішення та вимог державного виконавця в частині виплати стягувачу нарахованої боржником суми допомоги унеможливлюється з поважних та незалежних причин. Скеровано на адресу Департаменту звернення з проханням виділити кошти для подальшої їх виплати ОСОБА_1 , виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Після виділення коштів з державного бюджету відповідно до Порядку № 902 від 26.08.2021 року вони будуть виплачені стягувачеві.

Позивач наголошує, що державним виконавцем не взято до уваги, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами.

Як результат, на переконання позивача, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини , що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що відсутність коштів не звільняє державу в особі Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області від обов`язків здійснити виплату.

Крім цього, відповідач звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для виплати забезпечення виконання грошових зобов`язань даної категорії, не надано інформації щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, а також не зазначено який обсяг коштів, сплачений іншим стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, не надано інформації з приводу звернення до регіонального органу соціальної політики щодо потреби в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішення тощо.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №69751047 у повному обсязі.

20 січня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов (вхід. №ЕП/2118/23) разом з копіями матеріалів виконавчого провадження №69751047.

Станом на 25 січня 2023 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позов, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року у справі №420/3588/22, позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та здійсненні виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок вiйни другої групи, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі №1 - 247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги;

- зобов`язано Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2(другої) групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному У рішенні від 27.02.2020 року № 3-p/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

26.07.2022 року Одеським окружним адміністративним судом по справі №420/3588/22 видано позивачу виконавчий лист.

З метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року у справі №420/3588/22, Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області здійснило перерахунок допомоги ОСОБА_1 за 2021 рік, недоотримана сума щорічної допомоги до 5 травня за 2021 рік становить 10 246,00 грн.; включило ОСОБА_1 у список за черговістю виконання рішення суду; скерувало листа до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів для подальшої виплати ОСОБА_1

31.08.2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2022 року ВП № 69751047 з примусового виконання виконавчого листа № 420/3588/22 від 26.07.2022 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

31.08.2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 31.08.2022 року ВП № 69751047 з примусового виконання виконавчого листа № 420/3588/22 від 26.07.2022 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Також 31.08.2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 31.08.2022 року ВП № 69751047, якою з боржника Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області стягнуто виконавчий збір у розмірі 26000,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа № 420/3588/22 від 26.07.2022 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Судом встановлено, що 26.09.2022 року Управлінням соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області було скеровано листа до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якому зазначено, що боржником здійснено нарахування допомоги, однак, виконання судового рішення та вимог державного виконавця в частині виплати стягувачу нарахованої боржником суми допомоги унеможливлюється з поважних та незалежних причин.

15.09.2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення штрафу на Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області в розмірі 5100 грн. у ВП № 69751047 при примусовому виконанні виконавчого листа № 420/3588/22, виданого Одеським окружним адміністративним судом 26.07.2022 року.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закон № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закон № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, як було встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року у справі №420/3588/22 вирішено «зобов`язати Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2(другої) групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному У рішенні від 27.02.2020 року № 3-p/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги».

Враховуючи вказане, суд зауважує, що з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року у справі №420/3588/22, Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області здійснило перерахунок допомоги ОСОБА_1 за 2021 рік, недоотримана сума щорічної допомоги до 5 травня за 2021 рік становить 10 246,00 грн.; включило ОСОБА_1 у список за черговістю виконання рішення суду; скерувало листа до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо виділення коштів для подальшої виплати ОСОБА_1

26.09.2022 року Управлінням соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області було скеровано листа до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якому зазначено, що боржником здійснено нарахування допомоги, однак, виконання судового рішення та вимог державного виконавця в частині виплати стягувачу нарахованої боржником суми допомоги унеможливлюється з поважних та незалежних причин.

З вищевикладеного вбачається, що обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі №360/3573/20.

Також позивачем до суду надано нарахування грошових зобов`язань відповідно до рішення суду по справі № 420/3588/22 від 10.05.2022 року.

Також суд зазначає, що 26.08.2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 902 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році».

Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, а також виплати судового збору, виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження». Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем вищезазначеної бюджетної програми є Міністерство соціальної політики України.

Зазначеним порядком не допускається спрямування бюджетних коштів на здійснення видатків, які не пов`язані з забезпеченням виконання грошових зобов`язань щодо виплат ветеранам війни разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», інших соціальних виплат, суми судового збору, виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», боржниками у виконанні яких визначені Мінсоцполітики, Нацсоцслужбу, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Згідно з пунктами 7, 8, 9 Порядку, черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.

Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 нього Порядку (далі - списки).

Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

Регіональні органи соціального захисту населення розподіляють бюджетні кошти між районними органами соціального захисту населення та центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, сформованої відповідно до черговості.

Нацсоцслужба розподіляє бюджетні кошти між територіальними органами з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі за списками, сформованими на підставі рішень.

Боржник перераховує кошти стягувачу відповідно до визначених пріоритетності та черговості виконання рішень (списків).

Під час визначення потреби в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень на наступний місяць обов`язково враховується залишок непогашених грошових зобов`язань за рішеннями під час формування боржником окремих списків на наступний місяць.

Боржник бере бюджетні зобов`язання та проводить платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат баржник не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

На переконання суду, невиконання судового рішення Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області в частині виплати нарахованих стягувачу грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

З огляду на викладене, судом враховується, що, як було зазначено вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а, від 10.09.2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19.08.2020 року у справі №140/784/19.

В силу пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №69751047 від 15.09.2022 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

За вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи усі наведені обставини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що у даних правовідносинах Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як особа, яка оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. згідно платіжного доручення № 1 від 19.12.2022 року.

З огляду на задоволення позовних вимог судові витрати позивача в розмірі 2481 грн. 00 коп., що сплачені згідно платіжного доручення № 1 від 19.12.2022 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69751047 від 15.09.2022 року про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №69751047 від 15.09.2022 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області суму сплаченого судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області (пр.-т Шевченко, буд. 4, м. Одеса, 65032, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091).

Суддя С.О. Cтефанов