Справа № 600/2709/22-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2709/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

23 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Чернівецької міської ради до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, Колективного проектно-кошторисного бюро побуту про скасування дозволу на початок будівельних робіт,

В С Т А Н О В И В :

Чернівецька міська рада звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради (далі - відповідач 1) , Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради (далі - відповідач-2), Колективного проектно-кошторисного бюро побуту (далі - відповідач-3) в якому просить:

- скасувати містобудівні умови та обмеження №1075/15 від 11.08.2015 року забудови земельної ділянки на вул. А. Шептицького, 7;

- скасувати дозвіл на початок будівельних робіт за адресою Шептицького 7, від 30.06.2022 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.08.2015 управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради було надано Колективному проектно-кошторисному бюро містобудівні умови та обмеження №1075/15 від 11.08.2015 року забудови земельної ділянки на вул. А. Шептицького, 7.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.02.2022 по справі № 600/7374/21-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2022 року, визнано протиправною та скасовано відмову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 09.12.2021, реєстраційний номер ЧВ81 у видачі Колективному проектно-кошторисному бюро побуту дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом" за адресою: Чернівецька обл., м.Чернівці, вулиця Шептицького Андрея Митрополита, 7. Зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради видати Колективному проектно-кошторисному бюро побуту дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об`єкта "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом" за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Шептицького Андрея Митрополита, 7.

На виконання вищевказаного рішення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю міської ради видано Колективному проектно-кошторисному бюро побуту дозвіл на початок будівельних робіт на вул. Шептицького, 7 в м. Чернівці.

Вважаючи дозвіл на початок будівельних робіт від 30.06.2022 року на вул. Шептицького, 7 в м. Чернівці та містобудівні умови та обмеження №1075/15 від 11.08.2015 року забудови земельної ділянки на вул. А. Шептицького, 7 протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що спір у цій справі не відноситься до компетенційних, а право позивача на звернення до адміністративного суду з позовними вимогами до відповідачів про скасування містобудівних умов та обмежень, а також дозволу на виконання будівельних робіт не закріплене в жодному законодавчому акті.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвалу, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України, передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 19 КАС України визначено публічно-правові спори, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналіз положень ч.1 ст.19 КАС України свідчать про те, що до адміністративного суду за зверненням суб`єкта владних повноважень може бути подано позов лише у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (пункт 3 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України), а також коли таке право прямо визначено законом (пункт 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 27.02.2020 у справі №640/18401/18, за загальним правилом один орган державної влади не може звертатися з позовом до іншого органу, оскільки це означатиме позов держави до неї самої. Винятком є компетенційний спір. Втім, хоча формально цей спір вирішується у позовному провадженні, по суті це не є спором про право. Натомість, у такому судовому процесі суд дає тлумачення законодавства, роз`яснюючи межі компетенції органів.

Винятком є компетенційний спір, під яким слід розуміти спір між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі - делегованих повноважень. Особливість судового розгляду компетенційних спорів зумовлена необхідністю вирішення питання про те, чи належним чином реалізована компетенція відповідача та чи не порушена при реалізації повноважень відповідача компетенція позивача.

Так, підставою для звернення Чернівецької міської ради з позовом про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №1075/15 від 11.08.2015, виданих Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (станом на сьогодні - Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, який фактично є структурним підрозділом позивача), та скасування дозволу на початок будівельних робіт від 30.06.2022, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради (яка також є структурним підрозділом позивача), позивач зазначає порушення, які нібито містяться у виданих містобудівних умовах та обмеженнях.

Водночас, звернення до адміністративного суду на виконання владних управлінських функцій передбачає, що така форма реагування має витікати безпосередньо з повноважень цього органу (у певній сфері правовідносин), а саме ж "право" на звернення до суду (з відповідним адміністративним позовом), зміст якого, коли це стосується суб`єкта владних повноважень, прирівнюється до його "повноважень", має бути чітко передбачено законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 3) за рішенням суду. У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи; 7) зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. № 1340, основним завданням ДІАМ, зокрема, є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил територіальними органами ДІАМ, уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності, під час провадження ними містобудівної діяльності.

Наведеними вище положеннями законодавства встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В даному випадку суд враховує, що Чернівецька міська рада не є суб`єктом, уповноваженим здійснювати державний архітектурно-будівельний нагляд.

Отже, подання Чернівецькою міською радою адміністративного позову у цій справі про скасування містобудівних умов та обмежень, а також дозволу на виконання будівельних робіт не є формою реалізації компетенції органу державного архітектурно-будівельного нагляду.

Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що цей спір не є "компетенційним" (у значенні пункту 3 частини першої статті 19 КАС), оскільки у цьому випадку не йдеться про спір щодо розмежування компетенції між Чернівецькою міською радою, Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради та Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Посилання апелянта на висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 15.11.2018 у справі №727/399/17, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначеними вище положеннями законодавства чітко встановлено коло суб`єктів, які мають право звертатись до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, до яких не належать виконавчі комітети органів місцевого самоврядування.

Доводам та обґрунтуванням апеляційної скарги, які стосуються безпосередньо змісту спору та предмету позову, колегія суддів не надає оцінку, оскільки в межах цього апеляційного провадження суд оцінює правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.