Справа № 520/10500/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 січня 2023 року справа № 520/10500/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №38 від 25.10.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період її роботи з 02.04.1981 по 17.08.1990, з 20.08.1990 по 20.05.1991, з 20.05.1991 по 14.05.1993, з 15.05.1993 р. по 31.10.1995 р. та призначити їй пенсію за віком з 19.10.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що дії та рішення відповідача з приводу відмови у призначенні їй пенсії за віком є протиправними та такими, що порушують право позивача на вільне володіння своїм майном у вигляді пенсії, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не включено до страхового стажу період роботи з 02.04.1981 р. по 17.08.1990 р.; 20.08.1990 р. по 20.05.1991 р.; з 20.05.1991 р. по 14.05.1993 р.; з 15.05.1993 р. по 31.10.1995 р. через те, що виправлення дати народження особи виконано з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, а саме: у підставі внесення змін в дату народження відсутня дата видачі документа на підставі якого внесено зміни.

Ухвалою суду від 05.12.2022р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.01.2023р. за клопотанням відповідача до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області .

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч.2, 3, 4, 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представником ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області було подано відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначив, що Управління у спірних правовідносинах діяло згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивачкою до суду було надано відповідь на відзив, згідно якої вона підтримала раніше викладені доводи та просила позов задовольнити.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 19.10.2022р. звернулась до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.10.2022р. №38 було відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; роз`яснено, що до стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 06.04.1981 серії НОМЕР_2 : з 02.04.1981 по 17.08.1990 (зміст печатки на записі про звільнення не придатний для читання), з 20.08.1990 р. по 20.05.1991; з 20.05.1991 р. по 14.05.1993; з 15.05.1993 по 31.10.1995 через те, що виправлення дати народження особи виконано з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, а саме: у підставі внесення змін в дату народження відсутня дата видачі документа на підставі якого внесено зміни.

Позивачка, не погодившись із вищевказаним рішенням, звернулася до суду з позовом в цій справі.

Відмовляючи у призначені позивачу пенсії за віком, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області посилалось на той факт, що трудову книжку заявника оформлено без додержання вимог діючої Інструкції, відтак для зарахування до стажу вищевказаних періодів роботи без надання уточнюючих документів відсутні законні підстави.

В зв`язку із встановленим суд зазначає, що згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основним спірним питанням у даній справі, з огляду на підстави відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, є незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 02.04.1981 р. по 17.08.1990 р. ,20.08.1990 р. по 20.05.1991 р.; з 20.05.1991 р. по 14.05.1993 р.; з 15.05.1993 р. по 31.10.1995 р.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, який набув чинності з 1 січня 2004 року.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

З моменту запровадження системи персоніфікованого обліку, страховий стаж розраховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Щодо визначення періоду роботи до моменту впровадження системи персоніфікованого обліку, то за цей період страховий стаж розраховується у відповідності з Законом України "Про пенсійне забезпечення".

За правилами ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч.1, 3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України. Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України. Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку І в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду: ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Так, судом встановлено, що позивачкою для призначення пенсії була надана довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, трудова книжка на прізвище ОСОБА_1 (в трудову книжку внесено запис про те, що прізвище " ОСОБА_2 " змінено на " ОСОБА_3 " у зв`язку із реєстрацією шлюбу, копію диплома НОМЕР_3 , копію свідоцтва про народження заявника від 11.10.1962р. НОМЕР_4 . Суд, дослідивши належним чином засвідчену копію трудової книжки позивача встановив наступне щодо спірних періодів роботи позивачки, що вона працювала:

-З 02.04.1981 р. по 17.08.1990 р. на посаді інженера ПТО, майстром;

-З 20.08.1990 р. по 20.05.1991 р. на посаді інженером комерційного відділу;

-З 20.05.1991 р. по 14.05.1993 р. на посаді провідного спеціаліста;

-З 15.05.1993 р. по 31.10.1995 р. на посаді директора.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вищезазначеній правовій нормі кореспондують приписи п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, згідно з якими основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

За змістом п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Поряд із цим, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи-працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права та інтереси.

Посилання відповідача на те, що записи містять недоліки, а саме нечітке зображення печатки, виправлення дати народження особи, є обов`язком уповноваженої особи підприємства, на якому працює особа, а не обов`язком позивача.

Таким чином, позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 р. у справі №754/14898/15-а та від 17.07.2018 у справі №220/989/17.

Таким чином, суд доходить висновку про протиправність незарахування спірних періодів роботи до стажу, що надає право на призначення пенсії, що зумовлює задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення від 25.10.2022р. №35 ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 02.04.1981 по 17.08.1990, з 20.08.1990 по 20.05.1991, з 20.05.1991 по 14.05.1993, з 15.05.1993 р. по 31.10.1995 р., відповідно до відомостей, які містяться у трудовій книжці позивачки від 06.04.1981р., та призначити їй пенсію за віком, суд знаходить їх такими, що задоволенню не підлягають.

Суд при цьому вказує, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на наявність дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду з призначення пенсій, положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суд вважає неможливим зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію, проте, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою належного та ефективного захисту прав позивачки, вважає за належне вийти за межі заявлених позовних вимог, зобов`язавши пенсійний орган повторно розглянути надану позивачкою заяву та ухвалити рішення за її наслідками, з урахуванням висновків суду стосовно незаконності незарахування трудового стажу у спірний період.

Стосовно того, ким саме з відповідачів має бути вирішено питання про зарахування позивачці відповідного стажу та призначення пенсії, суд зауважує, що порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами) (далі Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Таким чином, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про скасування рішення ГУ ПФУ у Донецькій області про відмову у призначенні пенсії, а також необхідність повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії, яка нею вже була подана та направлена на розгляд до ГУ ПФУ у Донецькій області, нових заяв про призначення пенсії не подавалося, вчинити дії з повторного розгляду заяви має саме ГУ ПФУ у Донецькій області.

З урахуванням викладеного позовні вимоги до ГУ ПФУ у Харківській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача в цілому є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить частково задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №38 від 25.10.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на підставі її заяви, зареєстрованої 19.10.2022р., пенсії за віком, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до загального стажу періодів роботи з 02.04.1981 по 17.08.1990, з 20.08.1990 по 20.05.1991, з 20.05.1991 по 14.05.1993, з 15.05.1993 р. по 31.10.1995 р., відповідно до відомостей, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 від 06.04.1981р.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) сплачений судовий збір пропорційно до частки задоволених позовних вимог в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., залишивши решту судових витрат за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров