Справа № 420/8160/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8160/22
23 січня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії № 810 вiд 17.01.2022 року, виданої Управління Служби безпеки України в Одеській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.04.2019 р. пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії № 810 вiд 17.01.2022 року, виданої Управління Служби безпеки України в Одеській області, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

11.01.2023 року від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року.

Обґрунтовуючи необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року по справі № 420/8160/22, позивач посилається на те, що відповідачем не виконано рішення суду.

Розгляд вказаної заяви призначено на 17.01.2023 року на 10:00 год.

17.01.2023 року від позивача надійшла заява про розгляд заяви без участі позивача в порядку письмового провадження.

17.01.2023 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд заяви позивача без участі представника відповідача.

У відповідності до ч.9 ст.205 України суд вважає за можливе розглянути заяву у порядку письмового провадження за відсутності сторін, неявка позивача не перешкоджає розгляду заяви.

18.01.2023 року за вх.ЕП/1770/23 від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/8160/22, в обґрунтування якого вказано, що Головним управлінням внесені відомості по виконанню виконавчого листа ООАС від 19.09.2022 року по справі №420/8160/22 (стягувач - ОСОБА_1 ) до відповідного прикладного програмного забезпечення з метою виконання за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040, якому присвоено 3-тю черговість заборгованості.

При цьому, затримка з перерахування коштів згідно виконавчого листа ООАС від 19.09.2022 року по справі №420/8160/22 відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Головного управління/Державної казначейської служби України, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів (судових рішень) та обмеженими асигнуваннями, які передбачені в Законі про Державний бюджет України на поточний рік для погашення наявної заборгованості за поданими виконавчими документами (судовими рішеннями).

Також представник відповідача зазначив, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області не передбачено бюджетні призначення на виплату стягнутих сум судових витрат за рішеннями суду, виплата суми згідно виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 року по справі № 420/8160/22 може бути здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами ч. 1,2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Зазначеній нормі кореспондують положення п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинен бути вказаний обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Разом з тим, нормою статті 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто, суд наділений правом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення лише у випадку, коли існують беззаперечні докази нехтування відповідачем вимогам суду.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України Про виконавче провадження врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України Про виконавче провадження, зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В свою чергу, до заяви про встановлення судового контролю позивачем не надано доказів закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки дії відповідача щодо невиконання рішення перевіряються відповідним органом Державної виконавчої служби, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою, оскільки відповідна оцінка діям відповідача надається органом Державної виконавчої служби, у провадженні якого має перебувати відкрите виконавче провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/8160/22- відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.