Справа № 288/2497/22
Суддя: Рудник М. І.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/2497/22
Провадження № 2-а/288/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань Колодяжної Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сероветника О.А.,

відповідача Павлова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Павлова Петра Володимировича, Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до капрала поліції поліцейського СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Павлова Петра Володимировича (далі відповідач 1), Головного управління національної поліції в Житомирській області (далі відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в якому зазначає, що 10 грудня 2022 року відповідачем -1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 632729, відповідно до якої до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху України не порушував. Він транспортним засобом, зазначеним в постанові, не керував, про що неодноразово зазначав поліцейському. Транспортним засобом керував його власник ОСОБА_2 .

10 грудня 2022 року внаслідок падіння він поломав ребра та ОСОБА_2 підвозив його до місцевої лікарні для отримання медичної допомоги.

Як вбачається з постанови серії БАД № 632729 вона складена 10 грудня 2022 року о 18.40 годині. Проте позивач в цей час знаходився в Попільнянській лікарні і йому о 18.35 годині робили рентген.

Позивач вважає, що дії інспектора поліції щодо розгляду справи відносно нього є протиправними, так як постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 632729, винесену 10.12.2022 року ОСОБА_3 , капралом поліції поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Відповідно до ухвали суду від 26 грудня 2022 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач капрал поліції Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Павлов Петро Володимирович в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити у їх задоволенні.

30 грудня 2022 року через канцелярію суду начальник Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надав копію постанови серії БАД № 632729 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП та відеодиск /а.с. 19-20, 27/.

Представник ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, 17 січня 2023 року через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву та відеодиск, у відзиві просить розгляд справи здійснювати без участі їх представника, ухвалити рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі /а.с. 29-35/.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він перебував за кермом автомобіля віз ОСОБА_4 в лікарню. Коли їх зупинили працівники поліції то він перший вийшов з автомобіля зі сторони водія, а ОСОБА_5 після нього, оскільки пасажирські двері у автомобілі заклинили.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 10 грудня 2022 року їхав в автомобілі разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , він сидів на пасажирському сидінні ззаду, ОСОБА_8 був за кермом, ОСОБА_5 сидів на пасажирському сидінні спереду в автомобілі. Коли зупинили працівники поліції, то він з автомобіля не виходив та ніяких пояснень відносно даної події він надати не може.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та не бере їх до уваги, оскільки вони є друзями позивача, і їх покази суперечать відеозапису з відеореєстратору наданих працівниками поліції та матеріалам справи. Крім того ОСОБА_2 пояснив, що він перший вийшов з водійського місця автомобіля, а після нього вийшов ОСОБА_5 , оскільки пасажирські двері в автомобілі заклинили, а з відеозапису вбачається, що ОСОБА_5 вийшов зі сторони водія, через деякий час зі сторони переднього пасажирського сидіння автомобіля вийшов ОСОБА_8 .

Згідно частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частина 1 статті 205 КАС України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно норм частини 3 статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 КАС України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача ОСОБА_3 , свідків, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, та оглянувши відеодиски, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 10 грудня 2022 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Павловим Петром Володимировичем винесено постанову серії БАД № 632729 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі згідно якої ОСОБА_1 10 грудня 2022 року о 17.46 годині в смт. Попільня по вулиці Героїв Майдану, Житомирської області, керував автомобілем марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , номерний знак якого був неосвітлений у темну пору доби, не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідчені водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ. Транспортний засіб, після зупинки на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 2.9 в), 2.1 а), б), 9.9 б) ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП, в зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень 00 копійок.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (в тому числі і ч. 1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно пункту 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого статтями ч.ч. 1, 2 ст. 121-3, 125, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 121-3, частиною 1 статті 126, статтею 125 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами статті 276 КУпАП.

Згідно статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121-3, статтею 125, частиною 1 статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз`яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказується на порушення ним п. п. 2.9 в), 2.1 а), б), 9.9 б) ПДР України.

Згідно п. 2.9 в) ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пункт 2.1 а) ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з п. 2.1 б) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Відповідно до п. 9.9. б)ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних поліцейських заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що проводилась відеофіксація на портативний відеореєстратор.

В судовому засіданні оглядались відеодиски з записом події, яка сталась 10 грудня 2022 року, зроблені поліцейським /а.с. 20, 27, 35/ , з яких вбачається, що проїжджає автомобіль в якого неосвітлений номерний знак в темну пору доби і працівники поліції включають проблискові маячки на службовому автомобілі та наздоганяють вказаний автомобіль. Після зупинки автомобіля з боку водійського сидіння виходить ОСОБА_1 та тримається за бік. Працівники поліції просять водія підійти до автомобіля, назвати своє прізвище, вказують, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: у його автомобілі номерний знак був неосвітлений у темну пору доби. Просять водія пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, проте він говорить, що за кермом він не був, йому пропонують надати документи на автомобіль, він відмовляється також не називає своє прізвище. Через деякий час працівники поліції з даним водієм приїжджають до лікарні, його оглядає лікар, також працівник поліції пропонує пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що водій вказує, що після рентгена, а потім відмовляється та постійно говорить, що він не керував транспортним засобом. Також водій пояснив, що двері пасажирського сидіння в даному автомобілі не працюють і тому він виходив через двері зі сторони водія. Він повідомив, що упав і тому його везли до лікарні, він був пасажиром. Пізніше працівники поліції повідомляють, що відносно нього буде складена постанова за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 та ст. 125 КУпАП та протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що в зв`язку з відмовою ним отримати дану постанову вона буде направлена йому поштою.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис на думку суду з урахуванням положень Закону України "Про Національному поліцію" є належним та допустимим доказом по справі, оскільки в даному відеозаписі зазначено дату, час та суть правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 .

Позивачем не доведено, що вказаний відеозапис є неналежним та не допустимим доказом.

Також позивач в позовній заяві зазначає, що постанова відносно нього складена 10 грудня 2022 року о 18.40 годині, проте він в цей час знаходився в Попільнянській лікарні і йому робили рентген, на що надав копії знімків.

З наданих позивачем копій рентгенівських знімків вбачається, що дані знімки зроблені в КНП «Попільнянська лікарня» 10 грудня 2022 року о 18.35 годині ОСОБА_1 .

Проте, судом встановлено, що постанова серії БАД № 632729 відносно ОСОБА_1 складена 10 грудня 2022 року о 18.40 годині, але в розділі «місце скоєння адміністративного правопорушення» вказано - 10 грудня 2022 року о 17.46 годині.

Отже, з копії постанови вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено о 17.46 годині, а не о 18.40 годині. Вказаний позивачем час, а саме: 18.40 це час складання протоколу, а не вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Проте як вбачається з оглянутих вище відеодисків та наданих в судовому засіданні пояснень відповідачем ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом 10 грудня 2022 року о 17.46 годині, у якого номерний знак був неосвітлений у темну пору доби, не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідчені водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ, а також на транспортному засобі, після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Доводи позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а саме: позивачем не надано належних доказів наявності порушення його прав діями відповідача.

Отже, судом не встановлено порушень зі сторони відповідача-1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст.126, ст. 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Як передбачено статею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поліцейський ОСОБА_3 , який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, встановив порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, в даному випадку працівник поліції мав достатні фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП, та прийняте відповідачем рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень, відповідає санкції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Таким чином, винесена відповідачем оскаржувана постанова є обґрунтованою, винесеною уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дійшов висновку про те, що відповідач 1, відповідно до ст. 77 КАС України, навів підтверджуючі докази правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови тим самим спростував доводи позивача вказані в позовній заяві.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне постанову поліцейського Павлова Петра Володимировича серії БАД № 632729 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190 гривень залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Павлова Петра Володимировича, Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Вимога про стягнення судових витрат, згідно ст. 139 КАС України не вирішується, так як в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України; Законом України «Про Національну поліцію»; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; статтями 121-3, 125, 126, 245, 251, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Павлова Петра Володимировича, Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник