Справа № 560/8614/22
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8614/22
РІШЕННЯ
іменем України
17 січня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними, в частині винесення наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2022 №1078/ОД «Про результати проведення службового розслідування для визначення причин та умов по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 та притягнення до матеріальної відповідальності»;

- визнати недійсним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2022 №1078/ОД «Про результати проведення службового розслідування для визначення причин та умов по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 та притягнення до матеріальної відповідальності».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з результатами службового розслідування та наказом від 14.07.2022 №1078/ОД не згідний, оскільки за час перебування на посаді сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони свої посадові обов`язки він виконував належним чином та сумлінно, виникнення нестачі військового майна не допускав.

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_2 .

Представника відповідача подав до суду відзив на позов, в якому зазначив про те, що вимоги позивача та доводи, на яких вони ґрунтуються не відповідають дійсності, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2022 №1078/ОД «Про результати проведення службового розслідування для визначення причин та умов по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 та притягнення до матеріальної відповідальності» винесено з урахуванням матеріалів службового розслідування у відповідності до положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", а тому позов не підлягає до задоволення.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Представником відповідача подано до суду заперечення, в яких останній заперечує проти позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 31.03.2021 по 14.07.2022 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022 № 1000/АГТ "Про призначення службового розслідування по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 " призначено проведення службового розслідування по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 .

По закінченню службового розслідування складено акт службового розслідування від 13.07.2022 №1697/вн. По змісту акту запропоновано: за порушення вимог абзацу 2, 6 статті 11, 16, абзацу 1 статті 121, абзацу 7 статті 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до створення нестачі майна з урахуванням зносу в розмірі 106661,37 грн. штаб - сержанта ОСОБА_1 , сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони, керуючись пунктами 1 та 2 статті 3, підпункту 1 пункту 1 статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі № 160-ІХ від 03 жовтня 2019 року (зі змінами), притягнути до повної матеріальної відповідальності із стягненням завданої шкоди в порядку передбаченому Законом № 160-IX.

На підставі складеного акту командиром Військової частини НОМЕР_1 винесено наказ від 14.07.2022 №1078/ОД «Про результати проведення службового розслідування для визначення причин та умов по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 та притягнення до матеріальної відповідальності». Пунктом 1 наказу за порушення вимог абзацу 2, 6 статті 11, 16, абзацу 1 статті 121, абзацу 7 статті 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до створення нестачі майна з урахуванням зносу в розмірі 106661,37 грн. штаб - сержанта ОСОБА_1 , сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони, керуючись пунктами 1 та 2 статті 3, підпункту 1 пункту 1 статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі № 160-ІХ від 03 жовтня 2019 року (зі змінами), притягнуто до повної матеріальної відповідальності в розмірі 106661,37 грн. із стягненням завданої шкоди в порядку передбаченому законом.

Не погоджуючись з прийнятим наказом, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі по тексту - Закон).

Згідно ст. 2 Закону дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони.

Частиною 1 ст. 3 Закону передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Так, дослідивши зміст позовних вимог суд зазначає, що предметом розгляду по справі є законність наказу командира Військової частини НОМЕР_1 винесено наказ від 14.07.2022 №1078/ОД «Про результати проведення службового розслідування для визначення причин та умов по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 та притягнення до матеріальної відповідальності», який винесено на підставі акту службового розслідування від 13.07.2022 №1697/вн., по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 .

Процедура проведення службового розслідування відносно військовослужбовців передбачена ст. ст. 47, 84 - 88 Дисциплінарного статуту і деталізована нормами Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (затверджений наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 р. № 608; далі за текстом Порядок № 608).

За визначенням п. 2 розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (п. 7 Порядку № 608).

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Розділом III Порядку № 608 визначено порядок проведення службового розслідування.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (п. 1 розділу III Порядку № 608).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування) (п. 3 розділу III Порядку № 608).

До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (п. 1 розділу V Порядку № 608).

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування (п. 2 розділу V Порядку № 608).

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення (п. 3 розділу V Порядку № 608).

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити (п. 4 розділу V Порядку № 608).

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування (п. 5 розділу V Порядку № 608).

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування (п. 6 розділу V Порядку № 608).

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (п. 1 розділу VI Порядку № 608).

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (п. 2 розділу VI Порядку № 608).

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року № 160-IX (далі Закон № 160-IX).

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону № 160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (п. 5 ст. 1 Закону № 160-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 160-IX умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (ч. 3 ст. 3 Закону № 160-IX).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 160-IX особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Статтею 8 Закону України № 160-IX визначено порядок проведення службового розслідування.

Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів (ч. 1 ст. 8 Закону України № 160-IX).

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника) (ч. 2 ст. 8 Закону України № 160-IX).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (ч. 3 ст. 8 Закону України № 160-IX).

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань (ч. 5 ст. 8 Закону України № 160-IX).

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності (ч. 6 ст. 8 Закону України № 160-IX).

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню (ч. 1 ст. 8 Закону України № 160-IX).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб" від 03.10.2019 р. № 160-IX разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.

За приписами ч. 3 ст. 11 Закону № 160-IX командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.

Службовим розслідуванням встановлено порушення вимог абзацу 2, 6 статті 11, 16, абзацу 1 статті 121, абзацу 7 статті 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до створення нестачі майна речової служби, служби РХБЗ, інженерної служби, служби ТЗП, служби МТЗ, що рахується за сержантом з матеріального забезпечення роти охорони та оборони штаб-сержантом ОСОБА_1 , та комісія щодо прийому - передачі посади сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 відобразила факт нестачі в Звіряльній відомості №1 від 20 червня 2022 року Речова служба, Звіряльній відомості №2 від 20 червня 2022 року служба РХБЗ, Звіряльній відомості №3 від 20 червня 2022 року Інженерна служба, Звіряльній відомості №4 від 20 червня 2022 року служба ТЗП, Звіряльній відомості №5 від 20 червня 2022 року служба МТЗ. Згідно із вищезгаданими відомостями по речовій службі виявлена нестача 466 одиниць майна на загальну суму 187526,15 грн; по службі РХБЗ виявлена нестача 280 одиниць майна на загальну суму 12602,00 грн; по Інженерній службі виявлена нестача 63 одиниць майна на загальну суму 2630,57 грн; по службі ТЗП виявлена нестача 30 одиниць майна на загальну суму 30,00 грн; по службі МТЗ виявлена нестача 33 одиниць майна на загальну суму 10508,80 грн. Загальна кількість виявленої та встановленої нестачі майна яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 становить 872 одиниці на загальну суму 213297,52 грн.

Відповідно до довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (речова служба) № 149 від 13.07.2022 залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 93763,08 грн., довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (служба РХБЗ) №151 від 13.07.2022 залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 6280,00 грн.; довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (служба РХБЗ) №152 від 13 липня 2022 року залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 33,60 грн; довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (інженерна служба) №147 від 13 липня 2022 року залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 1315,29 грн.; довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (служба ТЗП) №148 від 13 липня 2022 року залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 15,00 грн; довідки про вартісну оцінку завданої шкоди (служба МТЗ) №150 від 13 липня 2022 року залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 5254,40 грн. Загальна залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 106661,37 грн.

Як зазначено в акті сержант з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони військовослужбовець військової служби за контрактом штаб - сержант ОСОБА_1 своїм недбалим ставленням до виконання службових обов`язків, що проявляється в не забезпеченні схоронності майна, а також відсутності з його боку контролю за обліком і фактичною наявністю майна, створив нестачу ввіреного йому майна. Загальна кількість виявленої та встановленої нестачі майна, яке рахується за штаб- сержантом ОСОБА_1 становить 872 одиниці на загальну суму 213297,52 грн. з урахуванням зносу майна 106661,37 грн., чим порушив вимоги статей 11, 16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Так, згідно ч. ч. 1-2 ст. 8 Закону № 160-IX посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Відповідач зазначає, що штаб - сержант ОСОБА_1 письмово не повідомляв про втрату зазначеного майна.

З матеріалів справи судом встановлено, що в письмових поясненнях штаб - сержант ОСОБА_1 зазначив, що про виявлену нестачу майна роти охорони та оборони, яке за ним рахується під час прийому-передачі посади сержанта з матеріального забезпечення, дізнався в період з 20.06.2022 по 30.06.2022, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2022 №755/АГТ "Про прийом-передачу посади сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону роти." Також, він пояснив, що закріплене за ним майно станом на момент ракетного обстрілу Військової частини НОМЕР_1 24.02.2022 знаходилось в приміщенні батальйону охорони в кімнаті зберігання майна. Після ракетних ударів 24 лютого 2022 року по території військової частини НОМЕР_1 приміщення батальйону охорони було зруйновано, і все майно роти залишилось без охорони та був до нього вільний доступ, що підтверджує в своєму поясненні командир роти охорони та оборони ОСОБА_2 .

При цьому з письмових пояснень ОСОБА_3 судом встановлено, що штаб - сержант ОСОБА_1 24.02.2022 усно доповів ОСОБА_4 про виявлені ним сліди проникнення сторонніх осіб в приміщення кімнати зберігання майна. Проте, ОСОБА_5 оглядав особисто кімнату зберігання майна зруйнованої будівлі батальйону 25 лютого 2022 року зранку, однак явних слідів проникнення він там не виявив.

Також, з матеріалів службового розслідування судом встановлено, що не заперечувалося і позивачем в позовній заяві, штаб - сержант ОСОБА_1 двічі переміщував ввірене йому майно роти, при цьому жодного разу при переміщенні він не перевіряв фактичну наявність майна, яке за ним рахується, а також не проводив фактичну звірку майна.

Відповідно до абз. 2 та 6 ст. 11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно ст. 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 121 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, сержант із матеріального забезпечення роти (батареї), старшина роти (батареї) в мирний і воєнний час відповідає за облік та правильне зберігання стрілецької зброї, боєприпасів до неї, іншого майна роти, зберігання особистих речей військовослужбовців у кімнаті для зберігання майна роти, стан пожежної безпеки приміщень роти і закріпленої за нею території, ведення ротного (корабельного) господарства.

Сержант із матеріального забезпечення (старшина) роти підпорядковується командирові роти, а з питань внутрішньої служби - головному сержантові роти.

Відповідно до ст. 122 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, сержант із матеріального забезпечення (старшина) роти зобов`язаний, зокрема, стежити за наявністю майна роти, щомісячно проводити звірку обліку військового майна роти з обліком служб військової частини та вести облік і звітність.

Позивачем не надано до суду належних доказів того, що він, перебуваючи на посаді сержанта з матеріального забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони в період з 24.02.2022 по 20.06.2022 (момент виявлення та встановлення нестачі військового майна) щомісячно проводив звірку обліку військового майна роти з обліком служб військової частини та вів облік і звітність. Також, позивачем не надано до суду доказів того, що штаб - сержант ОСОБА_1 письмово доповідав командиру (начальнику) про факти завдання шкоди військовому майну протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

Щодо тверджень позивача про те, що його неодноразові намагання протягом періоду з 24.02.2022 до 20.06.2022 провести інвентаризацію ввіреного йому майна, переривалася оголошеними повітряними тривогами, суд зазначає що, відповідно до загально доступної інформації зазначеної на інтернет-ресурсі Air-alarms.in.ua загальна тривалість повітряних тривог на території Вінницької області протягом 25.02.2022 по 20.06.2022 складала 188,6 год., що складає орієнтовно 8 діб, середня тривалість тривог становила 54 хвилини, найчастіше тривоги оголошувались в період з 18:00 по 00:00. Таким чином, як видно з наведеної інформації, кількість та тривалість повітряних тривог цілком дозволяла позивачу виконати свої обов`язки.

Також, судом взято до уваги пояснення представника відповідача у відзиві на позов про те, що іншим військовослужбовцям кількість та тривалість повітряних оголошених тривог не заважала виконувати свої службові обов`язки.

Суд враховує, що під час проведення службового розслідування за фактом втрати військового майна встановлено наявність протиправних дій позивача, завдання прямої дійсної шкоди у зв`язку з власною недбалістю, при наявності можливості запобігти втраті військового майна внаслідок умисних протиправних дій та порушення вимог керівних документів, яким було спричинено безповоротну втрату військового майна, внаслідок чого спричинено матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 7 Закону 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.

У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Таким чином, відповідачем під час проведення службового розслідування за фактом нестачі військового майна надані: довідка про вартісну оцінку завданої шкоди (служба РХБЗ) №151 від 13.07.2022 - залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 6280,00 грн.; довідка про вартісну оцінку завданої шкоди (служба РХБЗ) №152 від 13 липня 2022 року - залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 33,60 грн; довідка про вартісну оцінку завданої шкоди (інженерна служба) №147 від 13 липня 2022 року - залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 1315,29 грн.; довідка про вартісну оцінку завданої шкоди (служба ТЗП) №148 від 13 липня 2022 року - залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 15,00 грн; довідка про вартісну оцінку завданої шкоди (служба МТЗ) №150 від 13 липня 2022 року - залишкова вартість майна, яке підлягає відшкодуванню становить 5254,40 грн.

Відповідно до п. п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Так, в ході службового розслідування було встановлено факт нестачі військового майна, за збереження яких відповідальною особою був ОСОБА_1 ..

Як передбачено ст. ст. 26, ст. 27 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Враховуючи наведене та виходячи з обставин справи, підтверджених наявними у ній доказами, суд вважає, що відповідач приймаючи наказ командира Військової частини НОМЕР_1 винесено наказ від 14.07.2022 №1078/ОД «Про результати проведення службового розслідування для визначення причин та умов по факту відсутності майна, яке рахується за штаб-сержантом ОСОБА_1 та притягнення до матеріальної відповідальності», діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а отже такий наказ є правомірним.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )
Третя особа:Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя І.І. Тарновецький