Справа № 240/21317/22
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/21317/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування ОСОБА_2 та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.01.2016 по 01.03.2018 станом на день виключення зі списків особового складу частини, а саме 19.05.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.01.2016 по 01.03.2018.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач є дружиною ОСОБА_2 , якому під час служби у відповідача, останній не провів розрахунків індексації грошового забезпеченняза період з 02.01.2016 по 01.03.2018; з метою досудового вирішення спору, ОСОБА_1 звернулась до відповідача з проханням вирішити питання нарахування та виплати їй, як дружині, індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 , на що отримала відповідь, що частиною планування коштів для проведення індексації грошового забезпечення не здійснювалось, тому не було відповідного фінансування та виплати; дану бездіяльність вважає протиправною.

Ухвалою від 27.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 не виплачувалась у зв`язку з відсутністю фінансування; за період з 01.03.2018 по 01.01.2022 порушення щодо виплати індексації не було.

Позивач подала відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі, так як ОСОБА_2 мав право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка йому не нараховувала і не виплачувала індексацію грошового забезпечення за період з 02.01.2016 по 01.03.2018.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.04.2022 № 93, прапорщика ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з усіх видів забезпечення.

11.07.2022 позивач звернулась до відповідача з заявою про нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення, за результатами розгляду якої листом від 19.07.2022 № 1335 відповідачем повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Позивачка вважаючи ненарахування та невиплату їй індексації грошового забезпечення її чоловіка за період з 02.01.2016 по 01.03.2018 протиправною бездіяльністю, звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (надалі Порядок № 260) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п.2 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 4 ч. 1 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця: зокрема - права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Виходячи з змісту зазначених норм, суд прийшов до висновку, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Частиною четвертою статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_2 військовою частиною НОМЕР_1 не нараховувалась індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, і під час його життя ним не вирішено питання щодо права на отримання вказаної індексації.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на перерахунок суми грошового забезпечення з нарахуванням суми його індексації, що відповідач не повинен був нараховувати та виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення ОСОБА_2 , право на яке ним не було підтверджено за його життя, а тому позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк