Справа № 646/627/22
Суддя: Янцовська Т. М.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/627/22
№ провадження 2-а/646/6/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.23 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Полешко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 685722, складену 24.12.2021 року інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом Сінявіним А.Г. відносно ОСОБА_1 за фактом скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та закриття провадження в справі, посилаючись на наступні обставини. 29.01.2022 року позивач отримував свою поштову кореспонденцію у відділенні Укрпошти (а саме: відділенні Харків 1, індекс - 61001 в м. Харків, вул. Молочна, 6) і попросив працівника вказаного відділення Укрпошти перевірити у базі даних поштових відправлень наявність у даному відділенні Укрпошти будь-яких інших поштових відправлень (кореспонденції) на ім`я ОСОБА_1 . Працівник відділення Укрпошти виявив наявність поштового відправлення (рекомендованого листа), відправленого Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на ім`я одержувача «Мілаш С.В.», який було відправлено на адресу: АДРЕСА_1 . Однак позивач зазначив, що він офіційно зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Отриманий позивачем лист з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції містив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 685722, складену 24.12.2021 року о 17 годині 50 хвилин інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом Сінявіним Антоном Геннадійовичем відносно ОСОБА_1 за фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП. Позивачем зазначено, що обставини складання даної постанови йому невідомі, оскільки під час її складання він присутнім не був. Згідно з вказаною постановою, 24.12.2021 року о 17 годині 40 хвилин у м. Харків, вул. Шота Руставелі, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого було порушено обмеження встановлені Митним кодексом України: згідно ІПНП даний транспортний засіб ввезено 07.08.2021 строком на 1 рік, ввозив громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , але транспортний засіб Ford (MAN 329) використовував громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух». У вищевказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, та застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

При цьому, у пункті 7 постанови вказано, що до постанови додаються відео бодікамер ZM 0028, ZM 0044. Також у даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився ставити свій підпис щодо того, що йому роз`яснено його права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП. Крім того в оспорюваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився отримувати копію даної постанови, у зв`язку з чим, копію постанови ОСОБА_1 надіслано поштою рекомендованим листом. Однак, про існування вищевказаної постанови позивач вперше випадково дізнався лише 29.01.2022 року. Позивачем зазначено, що він не не був присутнім при складанні даної постанови. Також позивачем зазначено, що він взагалі не знав і не був присутнім 24.12.2021 о 17 год. 50 хв. при розгляді щодо нього справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та не керував транспортним засобом, вказаним у оскаржуваній постанові. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона складена з грубими порушеннями вимог Закону, а також Інструкції щодо складання та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Неприбуття в судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

24.12.2021 р. інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Сінявіним А.Г. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №685722 відносно позивача про порушення останнім вимог ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 8 ст. 121 КУпАП. Згідно з копією вказаної постанови, 24.12.2021 року о 17 годині 40 хвилин у м. Харків, вул. Шота Руставелі, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого було порушено обмеження встановлені Митним кодексом України: згідно ІПНП даний транспортний засіб ввезено 07.08.2021 строком на 1 рік, ввозив громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , але транспортний засіб Ford (MAN 329) використовував громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух». До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 8500 гривень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що він не керував транспортним засобом, зазначеним у оскаржуваній постанові від 24.12.2021 року. При цьому, вказані доводи позивача відповідачем не спростовані.

Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 24.12.2021 року та щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме, який був ввезений на митну територію України та поміщений в митний режим транзиту іншою особою, чим порушено ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно зі ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ч.8 ст.121 КУпАП встановлена відповідальність водія у разі керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частиною першою статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

За приписами ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст.90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд дає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, також і кожному доказу, що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В силу п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КпАП України.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за який його притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ДП18 № 685722 від 24.12.2021 року, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 8 ст. 121, ст. 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 241-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ДП 18 № 685722 від 24.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст рішення складено 23.01.2023 року.

Суддя: Т.М. Янцовська