Справа № 400/12263/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., здійснюючи контроль за виконанням рішення суду в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
09.09.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:
- Зобов`язати відповідача чітко та в строки виконати всі розрахунки розмірів пенсій, суми боргу відповідно до вимог Законів України та рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 2.06.2022 року, та надати копії розрахунків суду і позивачу;
- Заборонити Відповідачу вчинити протиправні дії направленні проти негайного, своєчасного та в повному обсязі, як при виконанні судового рішення від 2.06.2022 року так і при проведенні виконавчого провадження".
Ухвалою від 20.10.2022 суд відмовив у задоволенні заяви. Одночасно суд роз`яснив позивачу, в порядку яких статей Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється судовий контроль за виконанням рішення суду, та вказав позивачу, що заяву в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
02.12.2022 до суду від позивача надійшло "Доповнення до заяви про забезпечення судового рішення по ст. 373 КАС України від 31 серпня 2022 року до Миколаївського окружного адміністративного суду", в якому позивач просить:
"1. Керуючись ст. 254, 241, 243, 248, 250 КАС України роз`яснити відповідачу порядок застосування прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб при нарахуванні перерахуванні пенсій по даному рішенню суду;
2. Керуючись ст. 129-1 Конституції України встановити судовий контроль за виконанням даного судового рішення".
В обгрунтування таких вимог позивач зазначає, що відповідач не проводить перерахунок його пенсії в зв`язку із зміною прожиткового мінімуму.
Ухвалою від 02.01.2023 суд продовжив відповідачу строк для подання витребуваних письмових пояснень до 10.01.2023.
За змістом частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, подана позивачем заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду.
Рішення ухвалене в порядку письмового провадження.

У зв`язку з цим суд розглянув заяву позивача в порядку письмового провадження.

У поясненнях відповідача від 10.01.2023 наведені розрахунки розміру пенсії позивача станом на 07.07.2021, 01.12.2021, 01.07.2022, 01.12.2022. Розрахунки свідчать про те, що розмір пенсії позивача обчислений на ці дати виходячи з прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, у сумі 1 854 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про обчислення пенсії позивача виходячи з розміру прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, актуального станом на дату виплати пенсії.

У поясненнях відповідач вказує на здійснені ним перерахунки розміру пенсії позивача у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2021, 01.07.2022, 01.12.2022. Разом з тим, наведені у поясненнях розрахунки свідчать пр те, що для такого перерахунку урахований лише збільшений розмір підвищення особам з інвалідністю ІІ групи. Натомість прожитковий мінімум для цілей обчислення основного розміру пенсії обчислений виходячи з одного і того самого показника у 1 854 грн.

Зокрема, застосований відповідачем показник у 1 854 грн - це відповідний прожитковий мінімум, установлений станом на 01.07.2021.

Листом від 01.11.2022 відповідач повідомив позивачу, що у вересні 2022 року на виконання зазначеного вище рішення суду відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 07.07.2021. Відповідач зазначив, що суд не покладав на нього зобов`язань проводити перерахунок пенсії позивача у зв`язку з подальшою зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Зазначений лист у сукупності з поясненнями відповідача від 10.01.2023 свідчить про те, що відповідач виплачує позивачу пенсію на виконання рішення суду від 02.06.2022, не застосовуючи актуальний прожитковий мінімум, установлений для осіб, які втратили працездатність. Зокрема, відповідач зафіксував такий мінімум станом на 01.07.2021 і використовує його для визначення пенсійної виплати позивача і після того, як такий мінімум неодноразово збільшився в силу норм законів України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік".

Такі дії відповідача, вчинені на виконання рішення суду від 02.06.2022, є протиправними з огляду на таке.

Рішенням від 02.06.2022 у справі № 400/12263/21 суд визнав протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні позивачу з 07.07.2021 перерахунку пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язав відповідача з 07.07.2021 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходив з того, що нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону № 796-XII, станом на дату розгляду справи не приведене у відповідність із Конституцією України та рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021. Законом від 29.06.2021 № 1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі Закон № 1584-IX) не відновлений рівень соціальної захищеності осіб з інвалідністю що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки не досягнуто попереднього рівня, установленого частиною третьою статті 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР.

У зв`язку з цим застосуванню підлягає частина четверта статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Частина перша статті 28 Закону № 1058-IV передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком визначений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд зазначив у рішенні, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01.07.2021 1 854 гривні, з 01.12.2021 1 934 гривень, з 01.01.2022 1 934 гривні, з 01.07.2022 2 027 грн, з 01.12.2022 2 093 грн (стаття 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік», стаття 7 Закону України від 02.12.2021 № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік»).

Уся мотивація рішення суду, яка наведена достатньо детально, полягає в тому, що, за висновками Конституційного Суду України, рівень соціальної захищеності особи-ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та особи з інвалідністю ІІ групи повинен забезпечуватися за рахунок недопущення зниження рівня такої захищеності. У зв`язку з цим пенсія такої особи повинна обчислюватися виходячи з 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, підвищується протягом відподного року відповідно до норм закону України про Державний бюджет на відповідний рік.

За таких умов очевидно, що у разі підвищення прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, основний розмір пенсії підлягає перегляду в бік збільшення, оскільки законами України про Державний бюджет передбачене періодичне збільшення такого мінімуму.

У листі від 01.11.2022 відповідач пояснює позивачу, що суд не покладав на нього зобов`язань проводити перерахунок пенсії позивача у зв`язку з подальшою зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Разом з тим, відповідач не урахував, що рішення суду від 02.06.2022 не містить висновків про можливість "заморозити" у незмінному розмірі таку розрахункову величину для обчислення розміру пенсії, як розмір мінімальної пенсії за віком (який установлений у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб).

Резолютивна частина рішення суду від 02.06.2022 є чіткою і зрозумілою. У рішенні суду вказано, що пенсія позивача повинна обчислюватися виходячи з 8-ми мінімальних пенсій за віком. Оскільки така мінімальна пенсія залежить від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який періодично збільшується, відповідно, належним виконанням рішення суду буде перегляд основного розміру пенсії в бік збільшення у разі збільшення відповідного прожиткового мінімуму.

Згідно з частинами першою, шостою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Стаття 249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає постановлення окремої ухвали.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

У діях відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 02.06.2022, суд установив порушення норм частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР.

Для обчислення пенсії позивача з 07.07.2021 відповідач застосував актуальний розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб для визначення розміру державної пенсії позивача. З 01.12.2021 відповідач уже не застосував збільшений з 01.12.2021 прожитковий мінімуму для цілей обчислення розміру державної пенсії позивача.

У зв`язку з цим відповідачу належить перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.12.2021, 01.01.2022, 01.07.2022, 01.12.2022 - з урахуванням періодичного збільшення прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, установленого законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Суд роз`яснює, що нарахування і виплата позивачу пенсії на виконання рішення суду потребує вчинення відповідачем дій з подальшого проведення перерахунку пенсії позивача у разі збільшення прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Суд звертав увагу відповідача в рішенні суду від 02.06.2022, що покладення на нього зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком не обмежує розміру пенсійної виплати позивача винятково такою сумою, а, безумовно, означає обов`язок відповідача, обчислюючи таку пенсійну виплату, урахувати до неї всі передбачені законодавством доплати та підвищення, на які має право позивач відповідно до свого статусу.

Суд звертає увагу позивача на це повторно і додатково вказує, що перерахунок пенсії позивача на виконання цієї окремої ухвали не має призвести до зменшення розміру пенсії позивача або настання будь-яких інших несприятливих наслідків для позивача (погіршення пенсійного забезпечення позивача), довільного тлумачення відповідачем покладених на нього зобов`язань.

Керуючись статтями 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 з питань судового контролю задовольнити.

2. Направити окрему ухвалу начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР та прав ОСОБА_1 під час виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 400/12263/21.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не пізніше 23.02.2023 повідомити Миколаївський окружний адміністративний суд про заходи, що були вжиті з метою поновлення прав ОСОБА_1 .

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Апеляційна скарга на окрему ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна