Справа № 160/1016/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 січня 2023 року Справа 160/1016/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:

- зобов`язати Міністерство юстиції України вжити заходів відповідно до ст.ст. 9,19, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і ст.ст. 1, 5,18, 78 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 8, 9,10. 11,12 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»;

- забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 13 лютого 2014 року Справа «Васильєв та інші проти України» (заява N929266/08 та 248 інших заяв). У додатку № 1 прийняті заяви цього рішення, (прізвище позивача під № 202). В повному обсязі. В частині рішення національного суду, а саме: Постанови Донецького окружного адміністративного суду справа № 2-а-265/07 яка набрала законної сили від 14 листопада 2007 року суд постановив: - зобов`язати Управління пенсійного фонду у Червоногвардійському районі м. Макіївка перерахувати ОСОБА_1 пенсію за період 1 листопада 2006 року у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком з послідуючим перерахунком її у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум з 13 лютого 2014 року як вказано в Справі «Васильєв та інші проти України» (заява №29266/08 та 248 інших заяв).

Відповідно до пунктів 1, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що його подано з порушенням вимог ст. 160,161 КАС України, з наступних підстав.

Так, відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З огляду на те, що прохальна частина адміністративного позову містить лише вимоги зобов`язального характеру, а саме: про зобов`язання вжити заходів відповідно до ст.ст. 9,19, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і ст.ст. 1, 5,18, 78 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 8, 9,10. 11,12 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та про забезпечення виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини, проте позивач не визначає внаслідок яких дій чи бездіяльності порушено права позивача, що є складовою публічно-правового спору, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог.

Також, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно ч.1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, з позовних матеріалів вбачається, що позивач 12.01.2023 року (відповідно до відмітки на конверті) звернувся до суду щодо дій відповідача щодо зобов`язання Міністерство юстиції України вжити заходів відповідно до ст.ст. 9,19, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і ст.ст. 1, 5,18, 78 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 8, 9,10. 11,12 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У позовній заяві позивач зазначив, що 17 березня 2020 року винесена постанова Верховним Судом справа №20/4832/17, проте позивач не закінчував юридичних закладів, і не слідкує за рішеннями судів, але з постановою ознайомитись справа №820/4832/17 позивачу допоміг далекий знайомий), ознайомився позивач зі справою №820/4832/17 1 вересня 2022 року. 6 вересня звернувся до Міністерства юстиції з проханням про виконання Справа «Васильєв та інші проти України» в повному обсязі, так як позивачу була нарахована і виплачена грошове відшкодування.

Також, з позовних матеріалів вбачається, що листом Міністерства юстиції України №97974/Б-22616/20.1 від 24.10.2022 року вказано, що рішення суду виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою з пропуском встановленого ч. 2 ст. 287 КАС України десятиденного строку для звернення до суду.

Відповідно до ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у 5 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків визначених в ухвалі суду.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Дєєв