Справа № 400/4821/22
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2023 р. № 400/4821/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дії щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 у розмірі 70%; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення, визначеного в оновленій довідці, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром та у розмірі 100% перерахованої пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач провів перерахунок пенсії на виконання рішення суду, однак при перерахунку і виплаті протиправно зменшив її відсотковий розмір з 90% до 70% та обмежив її максимальним розміром.

Ухвалою від 01.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що на час перерахунку пенсії позивача 01.04.2019 діє норма ч. 1 ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668 (далі Закон 3668 -VI) і через перевищення пенсії максимального розміру, встановленого законодавством відповідач правомірно обмеженим розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність. Також, зазначив, що при здійсненні перерахунку позивачу на підставі рішення суду відбулись зміни умов пенсійного забезпечення та ст.13 Закону України № 2262 передбачено максимальний розмір пенсії, який не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалою від 01.11.2022 суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 520/13287/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 скасовано вищезазначену ухвалу про зупинення провадження у справі, а справу направлено для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

? ? ? ? ? На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 і при здійсненні її перерахунку відповідач зменшив її відсотковий розмір з 90% до 70% та обмежив її максимальним розміром.

? ? ? ? ?23.09.2022 позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку пенсії з 01.04.2019 і просив провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/6483 від 05.07.2021 без обмеження її максимальним розміром.

Листом від 21.10.2022 відповідач повідомив позивача, що підстави для проведення перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром відсутні.

Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другій статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно яких цифри 80 замінено цифрами 70.

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 686/12623/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, відповідач протиправно зменшив позивачу, відсотковий розмір сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019, розрахував пенсію з 70 % грошового забезпечення, а не 90%.

Щодо обмеження пенсії її максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Так, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до статті 2 Закону № 3668, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) ? ? ? ? відповідно до ? ? ? ? Митного кодексу України, ? ? ? ? законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет ? ? ? ? Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, ? ? Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас ? ? ? Законом № 3668-VI ? ? ? ? внесено зміни у ? ? ? ? статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції ? ? ? ? Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 ? ? ? ? визнано такими, що не відповідають ? ? ? ? Конституції України ? ? ? ? (є неконституційними), положення частини сьомої ? ? ? ? статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної вищезазначеного ? ? ? ? Рішення, ? ? ? ? положення частини сьомої ? ? ? ? статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ? ? ? ? статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 ? ? ? ? Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої ? ? ? ? статті 17 Конституції України ? ? ? ? щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене ? ? ? ? Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою ? ? ? ? статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції ? ? ? ? Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII ? ? ? ? та положення ч. 1 ст. ? ? ? ? ? 2 Закону № 3668-VІ ? ? (у частині поширення її дії на ? ? ? ? Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до ? ? ? ? Закону № 2262-XII) та є тотожними за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ? ? ? ? статті 17 Конституції України ? ? ? ? положення частини сьомої ? ? ? ? статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ? ? ? ? статті 2 Закону № 3668-VI ? ? ? ? (у частині поширення її дії на ? ? ? ? Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч. 7 ? ? ? ? ст. 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між ? ? ? ? Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ? ? ? ? статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Також, у постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей ? ? ? ? 1, ? ? ? ? 8, ? ? ? ? 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи вищевикладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII ?з урахуванням ?Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 ? ? ? ? № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічний правий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.07.2022 від № 620/613/21, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.? ?

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, обмеження максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії після її перерахунку з 01.04.2019 з 70%, проте відповідач листом від 21.10.2022 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, тому відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, для захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 в розмірі 90% грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/6483 від 05.07.2021 без обмеження її максимальним розміром, та провести перерахунок і виплату перерахованої пенсії.

При цьому, не підлагає задоволенню вимога позивача про зобов`язання виплатити 100% перерахованої пенсії, оскільки зазначені вимоги є передчасними, адже листом від 21.10.2022 відповідач відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності підстав для перерахунку пенсії.

Відтак, спору щодо виплати 100% пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тому позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) задовольнити частково

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) у перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 90% грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/6483 від 05.07.2021 без обмеження її максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській? ? області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 90% грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/6483 від 05.07.2021 без обмеження її максимальним розміром.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко