Справа № 380/5316/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5316/22 пров. № А/857/14891/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року (суддя Коморний О.І., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФУ в Хмельницькій області, ГУПФУ у Львівській області), у якому просив: визнати рішення ГУПФУ у Львівській області №71 від 13.12.2021 протиправним та скасувати його; зобов`язати ГУПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію (із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) з 10.12.2021.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.12.2021 звернувся до відділу обслуговування громадян №6 (сервісний центр) Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону 796-XII. 22.12.2021 на поштову адресу надійшло рішення ГУПФУ у Львівській області №71 від 13.12.2021 про відмову у призначенні пенсії відповідно до Закону 796-XII, у зв`язку з тим, що поданими документами не підтверджено право на пенсію, оскільки довідка військової частини НОМЕР_1 від 20.05.1993 №50 видана не в період ліквідаційних робіт на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУПФУ у Львівській області, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що наявність у позивача посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_2 не є достатньою підставою для призначення пенсії за віком відповідно да статті 55 Закону 796-XII, оскільки Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1) визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують факт виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Основним документом що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122 затверджена Постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988. Надана довідка №50 від 20.05.1993 не підтверджує права позивача на призначення пенсії відповідно до Закону № 796-XII, оскільки вона видана не в період проведення робіт по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, а отже не дає права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУПФУ в Хмельницькій області, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на аналогічні обставини.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційних скарг, що ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та має право на пільги та компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (Категорія 2) виданим Львівською облдержадміністрацією у 2003 році.

Відповідно до довідки № 50 від 20.05.1993 виданої військовою частиною НОМЕР_4 , рядовий ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_4 : брав участь у- у зоні відчуження у АДРЕСА_1 в період з 03 травня по 06 травня 1986 року (всього 4 дні);

- у АДРЕСА_2 в період з 07 травня по 15 травня 1986 року (всього 9 днів) брав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В довідці зазначено, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195 /директива заступника Міністра оборони СРСР /зазначений період служби підлягає зарахуванню до пенсії на пільгових умовах один місяць за три місяці.

Згідно виписок із наказів командира військової частини НОМЕР_4 №86 від 05.05.1986 та №87 від 06.05.1986, складених військовою частиною НОМЕР_4 20.05.1993 за № 51, ОСОБА_1 вважається вибувшим 03 травня 1986 в м. Чорнобиль для виконання службового завдання. Термін відрядження до 06 травня 1986. Вважати прибувшим 06 травня 1986 зі службового відрядження з м. Чорнобиль.

Згідно виписок із наказів командира військової частини НОМЕР_4 №88 від 07.05.1986 та №93 від 15.05.1986, складених військовою частиною НОМЕР_4 20.05.1993 за № 52, ОСОБА_1 вважається вибувшим 07 травня 1986 в м. Іванков для виконання службового завдання. Термін відрядження до 15 травня 1986. Вважати прибувшим 15 травня 1986 зі службового відрядження з м. Іванков.

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_5 , ОСОБА_1 проходив військову службу в Радянській армії з 30.04.1985 по 13.06.1987.

ОСОБА_1 09.12.2021 року у віці 55 років звернувся із заявою до ГУПФУ у Львівській області про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 796-XII.

Рішенням ГУПФУ в Хмельницькій області № 71 від 13.12.2021 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до Закону № 796-XII.

Згідно змісту рішення про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком від 13.12.2021, пенсійний вік, визначений статтею 55 Закону № 796-XII становить 50 років, необхідний страховий стаж становить 15 років. Вік заявника 55 років 10 місяців 27 днів, страховий стаж заявника становить 19 років 10 місяців 26 днів. Зниження пенсійного віку визначене статтею 55 Закону № 796-XII - 10 років. В рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди, проте, період роботи (проживання) у зоні відчуження відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII для учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 не менше 5 календарних днів, однак, документами не підтверджено право, оскільки, довідка військової частини НОМЕР_6 від 20.05.1993 №50 видана не в період ліквідаційних робіт на Чорнобильській АЕС.

Також зазначено, що після надходження відповіді з Галузевого архіву Міністерства оборони України про період перебування в зоні відчуження необхідно звернутися із заявою про призначення пенсії.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до Закону № 796-XII позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених території, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом №796-ХІІ.

Відповідно до статті 9 Закону №796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з частиною другою статті 14 Закону №796-XII категорія 2 особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, встановлено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.

Із аналізу вказаних правових норм видно, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, як вірно вказує суд першої інстанції, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Згідно статті 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку №22-1.

Порядком №22-1 визначено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону №796-XII).

Аналізуючи наведені норми права, суд першої інстанції дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Апелянти вважають таке твердження безпідставним та необґрунтованим, оскільки суперечить Порядку №22-1 та підтвердження факту та періоду ліквідації особою наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється двома документами, посвідченням та довідкою відповідно.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянтів та погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які викладені в постановах від 21.11.2006 у справі № 21-1048во06, від 04.09.2015 у справі № 690/23/15-а та Верховний Суд в постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №404/5266/16-а, №373/2230/26-а, від 17.05.2021 у справі №398/494/17.

Також, як встановлено матеріалами справи, на день звернення до ГУПФУ у Львівській області, ОСОБА_1 досяг 55 років, страховий стаж становив 19 років 10 місяців 26 днів, право на пільги та компенсації встановлені Законом №796-ХІІ підтверджується посвідченням «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» (Категорія 2) Серія НОМЕР_2 виданий Львівською облдержадміністрацією у 2003 році.

Посвідчення позивача є дійсним, недійсним не визнавалось, його статус як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється і не спростовується відповідачами.

Таким чином, у колегії суддів немає підстав ставити під сумнів законність отримання позивачемпосвідченням «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» (Категорія 2) Серія А № 359877, а відтак і ставити під сумнів обставину його праці у зоні відчуження у 1986 році.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 805/3752/18-а.

Крім того, відповідно до довідки № 50 від 20.05.1993 виданої військовою частиною НОМЕР_4 , рядовий ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_4 : брав участь у зоні відчуження у місті Чорнобилі в період з 03 травня по 06 травня 1986 року (всього 4 дні);

- в АДРЕСА_2 в період з 07 травня по 15 травня 1986 року (всього 9 днів) брав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В довідці зазначено, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195 /директива заступника Міністра оборони СРСР /зазначений період служби підлягає зарахуванню до пенсії на пільгових умовах один місяць за три місяці.

Згідно виписок із наказів командира військової частини НОМЕР_4 №86 від 05.05.1986 та №87 від 06.05.1986, складених військовою частиною НОМЕР_4 20.05.1993 за № 51, ОСОБА_1 вважається вибувшим 03 травня 1986 в м. Чорнобиль для виконання службового завдання. Термін відрядження до 06 травня 1986. Вважати прибувшим 06 травня 1986 зі службового відрядження з м. Чорнобиль.

Згідно виписок із наказів командира військової частини НОМЕР_4 №88 від 07.05.1986 та №93 від 15.05.1986, складених військовою частиною НОМЕР_4 20.05.1993 за № 52, ОСОБА_1 вважається вибувшим 07 травня 1986 в м. Іванков для виконання службового завдання. Термін відрядження до 15 травня 1986. Вважати прибувшим 15 травня 1986 зі службового відрядження з м. Іванков.

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_5 , ОСОБА_1 проходив військову службу в Радянській армії з 30.04.1985 по 13.06.1987.

Отже, ОСОБА_1 брав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до 01 липня 1986 року (незалежно від кількості робочих днів), що дає право на зменшення пенсійного віку до 10 років.

Також суд першої інстанції правильно наголосив, що наведені пенсійним органом доводи фактично зводяться до необхідності надання нової оцінки обставинам, які вже досліджувалися на засіданні регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, за рішенням якої позивачу присвоєно статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, станом на дату звернення до територіального органу Пенсійного фонду України (09.12.2021), ОСОБА_1 мав необхідні 19 років страхового стажу, мав необхідний вік 50 років та надав документи для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення ГУПФУ в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ №71 від 13.12.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.А також про те, що слід зобов`язати ГУПФУ у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з 09.12.2021.

Отже, за результатами розгляду апеляційних скарг колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянтів не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим їх апеляційні скарги на рішення суду не підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року в справі №380/5316/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш