Справа № 440/10066/22
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10066/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 08.11.2022 №1902/ІПК/99-00-24-03-03-09.

В обґрунтування зазначених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що надана ДПС України індивідуальна податкова консультація не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, статтям 52, 53 Податкового кодексу України, оскільки не містить чітких відповідей на поставлені запитання та роз`яснень викладених у ній норм законодавства, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний надати нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

08 грудня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до ДПС України з проханням надати індивідуальну податкову консультацію з питань:

1.Чи зобов`язане Головне управління Національної поліції України в області виплатити звільненому колишньому поліцейському грошову компенсацію в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, утриманого з присудженої колишньому поліцейському грошової компетенції за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період служби в поліції?

2.Чи зобов`язане Головне управління Національної поліції України в області виплатити звільненому колишньому поліцейському грошову компенсацію в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, утриманого з присудженої колишньому поліцейському суми одноразової допомоги при звільненні за період служби в поліції?

3.Чи зобов`язане Головне управління Національної поліції України в області виплатити звільненому колишньому поліцейському грошову компенсацію в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, відповідно до вимог, утриманого з присудженої колишньому поліцейському середньому заробітку за час затримки фактичного розрахунку при звільненні зі служби в поліції?

08.11.2022 ДПС України надано ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію, В якій зазначено, що визначення зобов`язань Головного управління Національної поліції України в області в частині виплат звільненому колишньому поліцейському відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 "Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу" (далі Постанова №44) не належить до компетенції Державної податкової служби України

Вважаючи, що висновок вказаної індивідуальної податкової консультації звужує зміст та обсяг його прав та свобод, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України /далі ПК України/ визначено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями та розгляду таких звернень і надання відповідей на них контролюючим органом врегульовано статтями 52 та 53 ПК України.

Так, згідно із статтею 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом (пункт 52.1); податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2); за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі /пункт 52.3/.

Отже, у податковій консультації викладається платнику офіційне розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань застосування податкового та іншого законодавства.

Відповідно до ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються ПК України.

П. 191.1 ст. 191 ПК України передбачено, що контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів установлених ПК України, а також надають індивідуальні податкові консультації з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержання якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом його походження з України це будь який дохід, отриманий, зокрема, резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV ПК України, відповідно до п. 162.1 ст.162 якого платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Об`єктом оподаткування фізичної особи резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (п.п. 163.1.1 п. 163.1.1 ст. 163 Кодексу).

Статтею 165 ПК України встановлено вичерпний перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку.

Водночас п. 164.2 ст. 164 ПК України визначено доходи, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, інші доходи, крім зазначених у ст. 165 ПК України (п.п. 164.2.20 п.164.2 ст. 164 ПК України).

Нараховування, утримання та сплата (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 ПК України.

Податковий агент, поняття якого наведено у п.п.14.1.180 п. 14.1 ст.14 ПК України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми такого доходу за його рахунок використовуючи ставку 18 відсотків, визначену в ст. 167 ПК України (п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Водночас суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, поліцейськими у зв`язку з виконанням обов`язку під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян (п.168.5 ст.168 ПК України).

Враховуючи викладене, дохід у вигляді грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, суми одноразової допомоги при звільненні включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах без урахування положень п. 168.5 ст. 168 ПК України.

Окрім цього, слід зауважити, що визначення зобов`язань Головного управління Національної поліції України в області в частині виплат звільненому колишньому поліцейському відповідно до вимог Постанови №44 не належить до компетенції Державної податкової служби України.

Позивач звернувся із зверненням до ДПС України не щодо роз`яснення практичного застосування норм податкового законодавства.

Позивач у своєму зверненні просив надати консультацію з питань виплатити іншим органом, а саме Головним управлінням Національної поліції України в області грошової компенсації колишньому поліцейському за невикористані календарні дні, одноразової допомоги при звільненні, компенсації за час затримки фактичного розрахунку при звільненні, що не відноситься до компетенції ДПС.

Доводи Позивача, щодо виплати компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб колишнім поліцейським знаходиться в компетенції ДПС, не відповідає дійсності.

Питання виплатити грошової компенсації колишньому поліцейському за невикористані календарні дні, одноразової допомоги при звільненні, компенсації за час затримки фактичного розрахунку при звільненні знаходиться виключно у компетенції органу, який здійснює виплати працівнику.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого грошового забезпечення.

Таким чином позовні вимоги щодо Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації з питань грошової компенсації колишньому поліцейському за невикористані календарні дні, одноразової допомоги при звільненні, компенсації за час затримки фактичного розрахунку при звільненні Головним управлінням Національної поліції України в області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація являє собою здійснене податковим органом, у відповідь на звернення платника (платників) податків тлумачення певної норми закону, яка регулює порядок стягнення, адміністрування, нарахування або сплати податків і зборів та породжує звільнення платника від податкової відповідальності у разі її застосування.

Для визнання недійсною податкової консультації Податковий кодекс України чітко визначає підставу - суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

При цьому, надаючи податкову консультацію, податковий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення конкретному платнику податків застосування конкретної норми закону, тому податкові консультації не мають сили нормативно-правового акта та не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) суб`єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх.

Податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надана така консультація.

Таким чином, висновки спірної ІПК є обґрунтованими та жодним чином не протирічать положенням чинного законодавства України.

При цьому, не виправдання прийнятою ДПС України спірною ІПК сподівань та очікування Позивача з приводу порушених питань не є підставою для визнання такої консультації протиправною.

Крім того, ДПС звертає увагу суду, що в контексті положень статей 14 та 52 Кодексу податкові консультації не мають сили нормативно-правового акту, а тому не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) суб`єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх.

Така форма оприлюднення офіційного розуміння окремих положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує для відповідних суб`єктів настання будь-яких юридичних наслідків, не впливає на їхні права та обов`язки, а також, не є обов`язковою для виконання.

Необхідною ознакою податкової консультації, як предмета оспорювання в судовому порядку, є її відповідність визначенню рішення (акта) суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, зокрема, породження юридичних наслідків для кола суб`єктів, яким це рішення адресовано.

Втім, матеріали справи не містять доказів та обґрунтувань Позивача щодо порушень спірною ІПК його прав та законних інтересів, у тому числі й у практичному її застосуванні.

Таким чином, за вищенаведених обставин, доводи позовної заяви ОСОБА_1 є неправомірними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, ) про визнання протиправною та скасування податкової консультації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко