Справа № 640/8035/22
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8035/22 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар Ольховська М.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кшемінської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Київській області в якій просить:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.05.2022 року №88 о/с про звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 ;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.05.2022 №86 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП ГУ НП в Київській області в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах внутрішніх спав України;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області середній заробіток - грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 17.05.2022 року і до моменту фактичного поновлення на роботі;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що спірний наказ є протиправним, оскільки службове розслідування проведено з порушенням його проведення, поверхнево без дослідження фактичних та дійсних обставин справи

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2022 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.05.2022 №86 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП ГУ НП в Київській області в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.05.2022 року №88 о/с про звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області з 16.05.2022; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області середній заробіток - грошове забезпечення на користь ОСОБА_1 , за час вимушеного прогулу, в розмірі 27607,76грн. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим, оскільки порушено процедуру проведення службового розслідування, прийнятий без належного встановлення обставин, які відбулись 31.03.2022 року та винесен в період тимчасової непрацездатності.

Позивач судове рішення в апеляційному порядку не оскаржуває.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скарагу обгрунтовано тим, що службова перевірка проводилась з дотриманням порядку, а спірні накази про звільнення позивача прийняття з урахуванням встановлених обставини і висновків перевірки.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, позивача заперечував щодо її задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2003 року.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 25 о/с від 01.02.2021 року позивач займав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Броварського РУ Національної поліції в Київській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.05.2022 № 88о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.05.2022 № 86 за порушення службової дисципліни, ст.3, ч.1 ст. 8, п. 1,2 ч.1, ч.2 ст. 18, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», п.1,2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року за №2337-VIII, п. 6 та 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, п.5 та 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, що виразилися у безпідставній зупинці автомобіля марки «Skoda» реєстраційні номери НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , у не здійсненні дій виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотриманні положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, нездійсненні відеозапису обставин зупинки вказаного транспортного засобу та проведення його поверхневого огляду, неповідомленні про факт виявлення предмету, схожого на магазин, який був споряджений предметами, схожими на набої за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», невжитті заходів щодо затримання особи, яка вчинила правопорушення, невжиття заходів щодо охорони місця події, що призвело до не направлення на місце події слідчо- оперативної групи для документування можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 КК України та приховування вчинення такого правопорушення від реєстрації - інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1, звільнити зі служби в поліції.

Підставою прийняття спірного наказу є службове розслідування проведене відповідно до наказу керівництва Броварського РУ НП в Київській області від 31.03.2022 року №152 внаслідок надходження заяви та пояснень ОСОБА_3 від 31.03.2022 року.

Проте, наказом начальника ГУ НП в Київській області № 322 від 04.04.2022 року зазначений наказ № 152 було скасовано та призначено нове службове розслідування.

Згідно пояснень позивача від 11.04.2022, останій пояснив, що 31.03.2022 року перебуваючи на службі в складі автопатруля, спільно з сержантом поліції ОСОБА_4 , під час патрулювання в м. Бровари по вул. Драгоманова помітив підозрілий автомобіль «Skoda» білого кольору, як пізніше з`ясувалося під керуванням ОСОБА_3 .

Як зазначає позивач, автомобіль було зупинено на підставі п. 4 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо транспортний засіб перебуває в розшуку, за підозрою, що зазначений автомобіль перебував у розшуку. Перед зупинкою автомобіля «Skoda» було увімкнуто нагрудну бодікамеру, яка працювала під час всієї розмови з водієм. Під час спілкування з водієм, останній помітно нервував та повідомив, що має зв`язки та друзів серед керівництва Броварського РУП, через що у нас можуть бути проблеми по службі в зв`язку з зупинкою його авто. При перевірці документів водія автомобіля, порушень виявлено не було.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про Національну Поліцію» було проведено поверхневу перевірку водія, а саме вміст кишень та власної сумки водія, речі з якої він викладував власноручно, а також власкору відкрив салон автомобіля та багажне відділення. Під час поверхневої перевірки автомобіля водій власноручно відкривав та показував речі, які знаходилися в салоні, будь-яких підозрілих речей чи заборонених в обігу речей виявлено не було. Після перевірки документів та проведення поверхневої перевірки водій продовжив рух. Будь-яких неправомірних дій відносно водія зі сторони працівників поліції не відбувалося. Подію було зафіксовано на нагрудну бодікамеру, яку в подальшому після закінчення чергування, було здано ОСОБА_4 у спеціальний засіб для зберігання бодікамер, про що є відмітка у відповідному журналі.

Отже, як зазначає позивач, будь-яких підстав для виклику слідчо-оперативної групи за номером « 102», затримання водія, реєстрації повідомлення про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 за результатами перевірки виявлено не було, у зв`язку з чим така реєстрація і не здійснювалася. Технічний прилад, а саме: нагрудна камера (відеореєстратор) під час зупинки та перевірки автомобіля застосований відповідно до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.

Згідно висновків службового розслідування встановлено:

інформація викладена у рапорті заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Броварського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції Лисюка В.М. та заяві ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження у частині здійснення зупинки транспортного засобу «Skoda» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 ;

підтвердити чи простувати інформацію щодо заволодіння поліцейським відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУПН в Київській області капітаном ОСОБА_1 грошовими коштами ОСОБА_3 у сумі 6700 доларів США не представилось можливим;

за порушення службової дисципліни, ст.3, ч.1 ст. 8, п. 1,2 ч.1, ч.2 ст. 18, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», п.1,2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року за №2337-VIII, п. 6 та 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, п.5 та 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, що виразилися у безпідставній зупинці автомобіля марки «Skoda» реєстраційні номери НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , у не здійсненні дій виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотриманні положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, нездійсненні відеозапису обставин зупинки вказаного транспортного засобу та проведення його поверхневого огляду, неповідомленні про факт виявлення предмету, схожого на магазин, який був споряджений предметами, схожими на набої за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», невжитті заходів щодо затримання особи, яка вчинила правопорушення, невжиття заходів щодо охорони місця події, що призвело до не направлення на місце події слідчо- оперативної групи для документування можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 КК України та приховування вчинення такого правопорушення від реєстрації - інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 , звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.05.2022 № 86 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП ГУПН в Київській області» за порушення службової дисципліни, ст.3, ч.1 ст. 8, п. 1,2 ч.1, ч.2 ст. 18, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», п.1,2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року за №2337-VIII, п. 6 та 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, п.5 та 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, що виразилися у безпідставній зупинці автомобіля марки «Skoda» реєстраційні номери НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , у не здійсненні дій виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотриманні положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, нездійсненні відеозапису обставин зупинки вказаного транспортного засобу та проведення його поверхневого огляду, неповідомленні про факт виявлення предмету, схожого на магазин, який був споряджений предметами, схожими на набої за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», невжитті заходів щодо затримання особи, яка вчинила правопорушення, невжиття заходів щодо охорони місця події, що призвело до не направлення на місце події слідчо- оперативної групи для документування можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 КК України та приховування вчинення такого правопорушення від реєстрації - інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1, звільнити зі служби в поліції.

В подальшому Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.05.2022 року №88 о/с ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції.

З наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказом про звільнення, позивача ознайомлено 18.05.2022, на підставі письмової заяви ід 17.05.2022 року.

Вищенаведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимим доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 1 Розділу І Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Розділу І Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Розділу II Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Діяльність і управління іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, та правоохоронними органами, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні держави, здійснюються згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 12 Розділу IV Закону України «Про національну безпеку України» сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Розділу IV Закону України «Про національну безпеку України» Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Вимогами ст. 7 Закону №580-VIII передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (частина 1 статті 8 Закону №580-VIII).

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У силу ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі ст. 60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (надалі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження і поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (надалі - Порядок №893).

Розділ ІІ Порядку №893 врегульовує питання призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Уповноважений керівник відповідно до п.2 розділу І цього Порядку - Міністр внутрішніх справ України, службова особа поліції, ректор закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділені повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Розділом V Порядку передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, якою, в свою чергу, передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено ие пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць.

Статтею 70 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою. За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії. Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дня видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Відповідно до вимог розділу ІІІ Порядку №893, на час проведення службового розслідування поліцейський може бути відсторонений від виконання службових обов`язків (посади) у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) здійснюється на підставі письмового наказу керівника, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, воно не може тривати більше строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Особливості відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) визначено частинами четвертою - шостою статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 (надалі - Правила), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вимогами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Висновки суду.

Таким чином, вищенаведені норми визначають, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що спірні накази про звільнення позивача та притягнення до відповідальності прийнято у період знаходження позивача на лікарняному, зокрема у період з 10.05.2022 по 20.05.2022 позивач знаходився на лікуванні, що підтверджується відповідним листом непрацездатності, виданим ЦПМСО Калиніської селищної ради Броварського району, з діагнозом гострий пієлонефріт.

Апелянтом вказана обставина не спростована, наказ про внесення дати зміни звільнення апеялнтом не надано.

Проте, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з іншої обставини, а саме через недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності спірного наказу, оскільки висновки службового розслідування зроблені без належного встановлення обставин, які відбулись 31.03.2022 року.

Так, матеріалами справи підтверджено, що в ході службової перевірки не відбирались письмові пояснення від заявника ОСОБА_3 з приводу інформації, викладеної ним у заяві від 31.03.2022 року.

Крім того, висновок відповідача про неповідомлення позивачем про факт виявлення предмету, схожого на магазин, який був споряджений предметами, схожими на набої, невжитті заходів щодо затримання особи, яка вчинила правопорушення, тобто про можливе вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 КК України, є припущенням. Відповідачем не надано суду доказів з яких саме джерел перевіряючими було зроблено висновок про те, що позивачем при огляду транспортного засобу було виявлено наявність коробчатого магазину для пістолетів системи, а також набої калібру 40&w, оскільки експертизи даних предметів не було проведено.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що обставини самостійного вимкнення позивачем бодікамери і нездійсненні відеозапису не підтверджено жодним документом. Так, згідно довідки за підписом Т.в.о. начальника ВРПП Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шатрова О., у період несення служби інспектора ВРПП Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 з 08.00 31.03.2022 року по 08.00 01.04.2022 року відеозаписів або їх фрагментів, зокрема здійснення зупинки транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» номерний знак НОМЕР_1 та у подальшому проведення поверхневого огляду даного транспортного засобу, відсутні.

Крім того, висновки службової перевірки не містять аналізу тих подій, що зупинення транспортнрого засобу марки «Skoda Oktavia» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 мало місце під час дії правового режиму воєнного стану на території України.

Цей факт взагалі залишився поза уваги перевіряючих, хоча норми чинного законодавства під час дії правового режиму воєнного стану дають право інспекторам потрульної поліції зупиняти транспортні засоби і робити поверхневий огляд, що спростовує висновок перевірки про безпідставне зупинення транспортного засобу заявника.

Крім того, перевіряючими не зроблено висновки, які негативні наслідки настали для заявника після того як його транспортний засіб (на його думку) був безпідставно зупинений працівниками поліції.

Також апелнтом не заперечувався факт того, що із результатами зазначеного службового розслідування позивача не було ознайомлено, строки службового розслідування були порушені.

Отже, суд першої інстанції зазначає, що відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, і з таким висновком погоджується суд апелційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апелянт наведені судом першої інстанції висновки не спростував, суб`єкт владних повновжень має довести свої висновки відповідними та безперечними доказами, а припущення і недоведеність відповідно до норм чинного законодавства трактується на користь фізичної особи.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, що службове розслідування проведено у повній мірі, оскільки службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Щодо всіх інших доводів апелянта колегія суддв наголошує, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з тим, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу прораховано відповідно до довідки № 208 від 09.06.2022 року, виданої Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Київській області, доводів щодо суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 23.01.2023.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель