Справа № 460/18351/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2023 року м. РівнеСправа №460/18351/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
доУправління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з позовом до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації, у якому (з урахуванням уточнюючого позову) просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу (за неї та за її неповнолітніх дітей) з 10.12.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII), у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати;

зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу (за неї та за її неповнолітніх дітей) з 10.12.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-XII, у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та її неповнолітні діти мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживають в населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Відтак, мають право на отримання щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону № 796-XII, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року. Однак, нарахування та виплату вказаної щомісячної грошової допомоги у визначеному законом розмірі відповідачем здійснено не було.

Ухвалою від 15.06.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 22.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов тривалістю 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

За змістом довідки про доставку електронного листа вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації в підсистемі Електронний суд 26.07.2022, а копія позовної заяви з додатками 27.07.2022.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав.

Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву із зазначенням причин від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Матеріалами справи стверджено, ОСОБА_1 з 09.02.2002 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106 відносяться до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2009 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 від 29.08.2014 №219021, серії НОМЕР_3 від 26.04.2018 №293327, серії НОМЕР_3 від 29.09.2020 №339835, виданими Антонівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області.

Відповідно до посвідчень серії Д:

- №006685, виданого 12.11.2020 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_5 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи;

- № НОМЕР_4 , виданого 23.09.2014 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи;

- № НОМЕР_5 , виданого 20.06.2010 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи;

- № НОМЕР_6 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_4 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 та її неповнолітні діти проживають однією сім`єю в с. Антонівка Вараського (колишнього Володимирецького) району Рівненської області, що підтверджується довідками Антонівської сільської ради Вараського району Рівненської області від 01.06.2022 №1145 та №1146.

01.02.2022 позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації із заявою про перерахунок та виплату їй та її неповнолітнім дітям щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону № 796-XII з 17.07.2018.

Листом від 15.02.2022 №6814/05-22/21 Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації повідомило, що Законом України № 76-VIII вiд 28.12.2014 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" було виключено статтю 37 Закону № 796-ХІІ. ОСОБА_1 на обліку у відповідача як отримувач вказаної допомоги не перебуває. Відтак, у відповідача відсутні підстави для нарахування позивачу з 17.07.2018 вищевказаної грошової допомоги.

Вважаючи таку поведінку органу соціального захисту населення протиправною бездіяльністю, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, які визначені Верховним Судом при розгляді зразкової справи №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18).

Відповідно до приписів ч.3 ст.291 КАС України при вирішенні цієї справи суд враховує правові висновки, викладені в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2019 у зразковій справі №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019, провадження №11-134заі19.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону №796-XII.

Відповідно до ст. 37 Закону №796-XII (в редакції, чинній з 09.07.2007) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими державними адміністраціями або виконавчими органами рад за місцем проживання. Виплата за два і більше місяців забороняється.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого виключено, зокрема, статтю 37 №796-XII.

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України від 28.12.2014 №76-VIII визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до статті 63 Закону №796-XII фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Згідно з підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказані доповнення Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися.

Кабінет Міністрів України не визначив порядку та розміру виплати грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII.

За таких обставин, за відсутності постанови Кабінету Міністрів України про порядок та розмір виплати грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII, до спірних правовідносин застосуванню підлягають безпосередньо норми статті 37 Закону №796-XII (у редакції, чинній з 09.07.2007).

Відтак Рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 з 17.07.2018 відновлено право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, на щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену статтею 37 Закону №796-XII, а тому Управління СЗН Вараської РДА повинно було відновити виплату таким особам означеної допомоги.

Суд зауважує, що реалізацію конституційного права громадянина України на отримання вищевказаної щомісячної грошової допомоги Закон №796-XII пов`язує із наявністю у такого громадянина двох обставин: 1) належність до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, або до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) проживання на територіях радіоактивного забруднення.

Факт постійного проживання позивача та її неповнолітніх дітей в спірний період в зоні гарантованого добровільного відселення підтверджується довідками органу місцевого самоврядування від 01.06.2022 №1145 та №1146.

Водночас, наявність у позивача та її неповнолітніх дітей посвідчень осіб (дітей), які потерпіли від Чорнобильської катастрофи підтверджує їх право на отримання компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг як особам (дітям), які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з дня видачі таких посвідчень.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936 (далі Порядок №936), встановлено, що виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

За змістом абзацу 1 пункту 3 Порядку №936 призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики.

До 2015 року форму заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг була затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 №96, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.03.2012 за №418/20731.

Форма вказаної заяви в розділі 5 "Компенсаційні виплати та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" містила графу, в якій заявник міг проставити позначку та при підписі такої заяви реалізувати своє право на призначення щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Наказ Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 №96 втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2015 за №475/26920, яким було затверджено форму заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг.

Форма вказаної заяви в розділі 5 "Компенсаційні виплати та допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не містить графи щодо призначення заявнику щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Таким чином, з 2015 року чинне законодавство України не визначає форми заяви щодо призначення особі щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Крім того, як зазначалося судом вище по тексту рішення, з 01.01.2015 стаття 37, яка передбачала право осіб на отримання означеної грошової допомоги, була виключена із Закону №796-XII та відновлена лише 17.07.2018 на виконання Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018.

Викладене свідчить про те, що позивач не подавала до органу соціального захисту населення за місцем реєстрації її неповнолітніх дітей заяви щодо призначення їй, як отримувачу за її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Більше того, матеріали справи не містять доказів звернення позивача із такою заявою за себе та за неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, при зверненні до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації із заявою 01.02.2022 позивач просила нарахувати та виплати їй (за себе та за своїх неповнолітніх дітей) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

Факт надходження та зміст такої заяви відповідач не заперечив.

В ухвалі від 22.07.2022 суд витребував у відповідача додаткові докази щодо перебування позивача та її неповнолітніх дітей на обліку у відповідача як осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи в спірний період; щодо отримання позивачем (за себе та за своїх неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства до 01.01.2015 та в спірний період.

Вказана ухвала отримана відповідачем 26.07.2022. Вказаних судом додаткових доказів, не надав. Повідомлень про неможливість їх надання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги ненадання відповідачем витребуваних судом доказів, а також те, що підставою для отримання щомісячної грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII, є відповідне посвідчення, що підтверджує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відповідна заява про її призначення, а з 2015 року чинне законодавство України не визначає форми заяви щодо призначення такої допомоги, суд дійшов висновку, що заява позивача щодо призначення їй (за себе та за своїх неповнолітніх дітей) означеної допомоги, подана 01.02.2022, є такою, що подана на виконання вимог пункту 3 Порядку №936.

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що у позивача виникли підстави для реалізації права на виплату їй щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-XII (як отримувачу такої допомоги за себе та за своїх неповнолітніх дітей), з 01.02.2022.

Проте, як встановлено судом, нарахування та виплату такої щомісячної грошової допомоги позивачу (як отримувачу допомоги за себе та за своїх неповнолітніх дітей) на підставі вказаної заяви відповідачем не здійснено.

Більше того, відповідач в листі від 15.02.2022 №6814/05-22/21 взагалі заперечує право позивача на отримання такої допомоги.

Наведе свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають на території радіоактивного забруднення, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20.01.2012 у справі "Рисовський проти України".

Відтак, ненарахування та невиплата позивачу з 01.02.2022 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (як отримувачу такої допомоги за себе та за своїх неповнолітніх дітей) є протиправною бездіяльністю, яка порушує право позивача та її неповнолітніх дітей на соціальний захист, визначене Законом №796-XII.

З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі №240/4946/18, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 01.02.2022 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону №796-XII (як отримувачу такої допомоги за себе та за своїх неповнолітніх дітей), у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Враховуючи викладене, беручи до уваги неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, що кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України), суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу (за неї та за її неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, за період з 10.12.2021 по 31.01.2022, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що учасник судового процесу - суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності виключно в адміністративних справах про їх оскарження. Водночас, інший учасник судового процесу не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги чи заперечення. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваної поведінки належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом щодо оскарження такої поведінки.

Всупереч викладеному, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено звернення позивача до органу соціального захисту населення відповідно до вимог Порядку №936 із заявою для отримання (за себе та за своїх неповнолітніх дітей) означеної щомісячної грошової допомоги до 01.02.2022.

Відтак, позивач не підтвердила порушення її права в означеній частині позовних вимог.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено підстав для зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу (за неї та за її неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, за період з 10.12.2021 по 31.01.2022, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , пред`явлений в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, в розмірі, встановленому статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у визначеному законом розмірі.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, в розмірі, встановленому статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у визначеному законом розмірі, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити невиплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації (вул.Соборна, 23, смт Володимирець, Рівненська область, 34300. ЄДРПОУ/РНОКПП 44130979)

Повний текст рішення складений 23 січня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко