Справа № 420/5015/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5015/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому (в редакції уточненої позовної заяви від 07 квітня 2022 року (а.с. 40-47) просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови у листі від 24.12.2021 року №25326-24379/М-02/8-1500/21 у проведенні індексації нарахованої пенсії ОСОБА_1 та дії щодо припинення виплати пенсії починаючи з січня 2022 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 січня 2022 року на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, починаючи з листопада 2021 року та виплатити з урахуванням вже отриманих сум пенсії;

звернути постанову до негайного виконання в межах одного місяця.

Обґрунтування позовних вимог

Позов мотивований тим, що позивач - ОСОБА_1 з 19.07.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію за віком до 01.01.2022 року.

У листопаді 2021 року відповідач листом від 27.10.2021 № 1500-0401-8/134646 повідомив, що ОСОБА_1 запрошується до Київського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для надання заяви про виплату пенсії через банківську установу.

Також у листопаді 2021 року зарахування пенсійної виплати на картковий рахунок позивача проведено у розмірі 4336,28 грн., хоча у жовтні 2021 року пенсія була зарахована у сумі 8239,00 грн.

Як зазначено у позові, 01.12.2021 представником позивача направлено відповідачу електронною поштою заяву про поновлення виплати пенсії та заяву про недопущення порушення прав на отримання пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року по справі № 420/7697/19, яке набрало законної сили 07.08.2020 року. Також зазначено про проведення виплати пенсії, проіндексованої відповідно до норм діючого законодавства. Проте, відповідач листом від 24.12.2021 № 25326-24379/М-02/8-1500/21 повідомив, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися із заявою та необхідними документами до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру).

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у індексації нарахованої пенсії та припинив виплату пенсії, починаючи з січня 2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до органів ПФУ особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У зв`язку з викладеним у позові зазначається, що Довіреністю від 12 червня 2021 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 , зокрема, представляти інтереси у підприємствах, установах, організаціях, державних, правоохоронних, адміністративних установах з правом подачі різних заяв та правом підпису за позивача. Ця Довіреність відповідає вимогам Конвенції, а саме: місить апостиль компетентного органу держави, в якій документ був складений.

Отже, позивач зазначає про наявність можливості особи отримувати пенсію через іншу особу, яка представляє інтереси пенсіонера за довіреністю, за умови поновлення пенсіонером (особисто чи через представника) заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, встановлений частиною першою статті 49 Закону № 1058-ІУ, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав, не визначених цією нормою, лише у випадках, передбачених законом.

Позивач вказує, що Порядком №1596 не передбачено повноваження органу відмовити у виплаті пенсії на рахунок пенсіонера, відкритий у банківській установі та повноваження на припинення виплати пенсіонеру виплати пенсії з тих підстав, що така заява була подана представником пенсіонера за довіреністю.

Що стосується зменшення розміру пенсії позивача з листопада 2021 року у позові зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 (зі змінами) середню заробітну плату за три роки яка враховувалась при обчислення пенсії, з урахуванням змін, внесених в Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які діють з 01 жовтня 2017 року, органи Пенсійного фонду України індексують, застосувавши коефіцієнт збільшення 1,17 у 2019 році, 1,11 - у 2020 році, 1,11 у 2021 році.

З огляду на викладене, позивач вважає протиправними дії щодо відмови відповідача у виплаті проіндексованої пенсії з листопада 2021 року та припинення виплати йому пенсії з 01.01.2022 року.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 30 березня 2022 року адміністративний позов було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.ч. 4, 7 ст. 161 КАС України.

07 квітня 2022 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву, зареєстровану за вхід. № 13480/22, про усунення недоліків позову, разом із якою надана уточнена позовна заява з примірником для відповідача.

Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду (в редакції уточненої позовної заяви від 07 квітня 2022 року) та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також ухвалою від 12 квітня 2022 року суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в частині, що стосується предмета спору, для долучення до матеріалів справи.

20 червня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області через канцелярію суду надійшов відзив та позовну заяву (а.с. 56-62).

Позиція відповідача

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Як зазначає відповідач, у листопаді 2021 Головним управлінням листом №1500-0401-8/134646 від 27.10.2021 року було повідомлено позивача про необхідність з`явитися до органів ПФУ для надання заяви про виплату пенсії через банківську установ, роз`яснено порядок звернення та умови набуття такого права.

Крім того, зазначеним листом доведено до відома позивача що у випадку не звернення до органу Пенсійного фонду України та ненадання відповідної заяви, виплату пенсії буде припинено до з`ясування.

01.12.2021 представником позивача Оставненко І.С. до органів ПФУ було направлено електронною поштою заяву про поновлення виплати пенсії, про виконання рішення суду від 30.03.2020 по справі 420/7697/19 та проведення виплати проіндексованої пенсії.

Листом №25326-24379/М-02/8-1500/21 від 24.12.2021 представнику позивача відмовлено у поновлені виплати пенсії у зв`язку з наступним. Відповідно до пункту 17 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (далі - Порядок № 1596), затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 № 1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляємо про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання. Якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Згідно списків, які надійшли від АБ Південний позивачу направлено повідомлення про необхідність звернення до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) для вирішення питання щодо подальшої виплати пенсії через банківську установу. Оскільки, ОСОБА_1 до зазначеного відділу не звернувся, з 01.01.2022 виплату пенсії призупинено.

Отже, для проходження ідентифікації та подовження виплати пенсії через банківську установу позивачу необхідно після повернення на Україну особисто звернутися з паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків та заявою щодо подальшої виплати пенсії через банківську установу до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру). Після чого виплата пенсії буде поновлена через банківську установу.

Також відповідач зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 420/7697/19 позивачу було поновлено нарахування пенсії з 01.09.2019. Розмір пенсії обчислено при страховому стажі 46 років 10 місяців (стаж враховано по 31.10.2013), середньомісячній заробітній платі 16760,43 грн., визначеній за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та на 01.12.2021 становив 8238,75 грн. Оскільки зазначеним рішенням суду не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунки щодо збільшення розміру пенсії, розпорядженням від 28.10.2021 розмір пенсії переглянуто з 01.11.2021 при страховому стажі 46 років 10 місяців, середньомісячній заробітній платі 6123,49 грн., визначеній за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та становить 4336,28 грн.

Відповідач вказує, що позивач не звертався до Головного управління із заявою встановленого зразка про поновлення/призначення пенсії відповідно до вимог статті 44 Закону №1058-IV, Порядку 22-1 та необхідним пакетом документів, що визначає право на поновлення пенсії.

Отже, оскільки позивачем не дотримано встановленого порядку звернення з відповідною заявою, Головне управління не має підстав для поновлення/призначення йому пенсії.

20 червня 2022 року представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 63-67).

У відповіді на відзив позивач заперечував стосовно доводів відповідача про необхідність пенсіонера особисто звертатись органу ПФУ з паспортом громадянина України з відміткою про місце реєстрації, або довідкою про фактичне місце проживання для продовження виплати пенсії через банківську установу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596.

Позивач вказав, що Порядком №1596 не передбачено повноваження органу відмовити у виплаті пенсії на рахунок пенсіонера, відкритий у банківській установі та повноваження на припинення виплати пенсіонеру виплати пенсії з тих підстав, що така заява була подана представником пенсіонера за довіреністю.

Також позивач заперечував стосовно доводів відповідача про те, що виплата проіндексованої пенсії з листопада 2021 року не здійснюється, окільне рішенням суду по справі № 420/7697/19 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунки щодо збільшення розміру пенсії.

Позивач вважає, що ці доводи відповідача суперечать вимогам ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

23 червня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копії пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 68).

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Згідно матеріалів пенсійної справи, з 18.07.2011 року позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком (а.с. 70).

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

З 01.09.2016 року ОСОБА_1 знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку з виїздом на постійне проживання до США (а.с. 99 (зворот.стор.).

07.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до територіального відділу ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати йому пенсії за шість місяців у зв`язку з виїздом на постійне проживання до США (а.с. 97).

На підставі розпорядження №830337 від 07.09.2016 року ОСОБА_1 було виплачено пенсію наперед за 6 місяців починаючи з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року (а.с. 97 (зворот.стор.). Після 01.04.2017 року пенсія ОСОБА_1 не виплачувалась.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року по справі №520/9301/17, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 квітня 2017 року.

До вересня 2019 року ОСОБА_1 пенсійні виплати щомісячно перераховувались.

Рішенням № 860310 від 28.11.2019 року «Про відмову перерахунку пенсії» ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку виплати пенсії за довіреністю (а.с. 111). Підставою відмови зазначено те, що останній фактично не проживає в Україні, тому виплата пенсії повинна проводитись відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596. Продовжити виплату пенсії можливо лише через установу банку, за умови особистого звернення заявника та надання відповідної заяви або згідно з рішенням суду.

Вказане рішення було предметом судового оскарження позивачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року по справі №420/7697/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №860310 від 28.11.2019 року «Про відмову перерахунку пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 вересня 2019 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 по справі № 420/7697/19 позивачу було поновлено нарахування пенсії з 01.09.2019 року (а.с. 117).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.10.2021 року вих. №1500-0401-8/134646 ОСОБА_1 запрошено до Київського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для ідентифікації та верифікації згідно Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, у зв`язку з одержанням пенсії з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує рік та/або одержанням пенсії за довіреністю більш як один рік.

Одночасно позивачу роз`яснено, що у разі не звернення особисто до органу ПФУ та надання заяви про виплату пенсії через банківську установу протягом місяця, виплату пенсії буде припинено до з`ясування (а.с. 12).

01 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 , який дії на підставі довіреності від 12.06.2021 року посвідченої нотаріально та легалізованої шляхом проставляння апостилю (а.с. 29-31), ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою (а.с. 20-21).

У заяві зазначено, що у листопаді 2021 року розмір пенсії ОСОБА_1 безпідставно зменшився майже в два рази.

Щодо повідомлення у листі від 27.10.2021 року № 1500-0401-8/134646 про необхідність особистого прибуття до відділу обслуговування громадян для звернення із заявою про поновлення виплати пенсії, представник ОСОБА_1 вказав, що ця вимога є безпідставною, так як виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; (Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором. Перелік підстав припинення виплати пенсії, встановлений частиною першою статті 49 Закону № 1058-ІV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав, не визначених цією нормою, лише у випадках, передбачених законом.

У зв`язку з цим, представник ОСОБА_1 просив не допускати порушення конституційних прав ОСОБА_1 на отримання пенсії, які вже були предметом неодноразового поновлення за рішеннями судів, пенсію виплачувати з дотриманням вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме проводити індексацію пенсії та виплачувати у розмірі, розрахованому відповідно до вимог діючого законодавства.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24 грудня 2021 року вих. №25326-24379/М-02/8-1500/21 позивачу повідомлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 по справі № 420/7697/19 йому поновлено нарахування пенсії з 01.09.2019 року.

Щодо розміру пенсії зазначено: Розмір пенсії обчислено при страховому стажі 46 років 10 місяців (стаж враховано по 31.10.2013), середньомісячній заробітній платі 16760,43 грн., визначеній за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та на 01.12.2021 становив 8238,75 грн. Оскільки зазначеним рішенням суду не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунки щодо збільшення розміру пенсії розпорядженням від 28.10.2021 розмір пенсії переглянуто з 01.11.2021 при страховому стажі 46 років 10 місяців, середньомісячній заробітній платі 6123,49 грн, визначеній за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та становить 4336,28 грн.

Щодо виплати пенсії зазначено: Відповідно до пункту 17 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках (далі - Порядок № 1596), затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами та доповненнями), якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляємо про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання. Якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Згідно списків, які надійшли від АБ Південний направлено повідомлення про необхідність звернення до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) для вирішення питання щодо подальшої виплати пенсії через банківську установу. Оскільки, до зазначеного відділу позивач не звернувсяч, тому з 01.01.2022 виплату пенсії призупинено.

Також у відповіді зазначено, що для проходження ідентифікації та подовження виплати пенсії через банківську установу позивачу необхідно після повернення в Україну особисто звернутися з паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків та заявою щодо подальшої виплати пенсії через банківську установу до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 9, телефон гарячої лінії відділу . Після чого виплата пенсії буде поновлена через банківську установу. Іншого чинним законодавством не передбачено (а.с. 22-23).

Отже, з 01.01.2022 року виплату пенсії позивачу призупинено та повідомлено про необхідність особисто звернутися до органу Пенсійного фонду із паспортом та заявою про поновлення виплати пенсії.

При цьому у позові зазначено, що у листопаді 2021 року зарахування пенсійної виплати на картковий рахунок позивача проведено у розмірі 4336,28 грн., хоча у жовтні 2021 року пенсія була зарахована у сумі 8239,00 грн. (а.с. 13).

З огляду на вищевикладене, не погоджуючись із діями відповідача щодо припинення виплати пенсії, а також щодо зменшення розміру виплачуваної пенсії з листопада 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом для поновлення виплати пенсії у належному розмірі.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 N 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, врегульовані, зокрема, Законом України Про пенсійне забезпечення, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках.

Статтею 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регламентовані загальні питання виплати пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1871-IX від 05.11.2021), пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Механізм виплати пенсій шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках визначений Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (надалі Порядок №1596, у редакції від 29.09.2021 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 3 Порядку №1596, виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення; між уповноваженими банками, Пенсійним фондом України та органами Пенсійного фонду.

Пунктом 4 Порядку №1596 передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка (п. 6 Порядку №1596).

Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення забезпечують інформування одержувачів про порядок виплати пенсій та грошової допомоги (п. 7 Порядку №1596).

Пунктом 17 Порядку №1596 передбачено, що якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляє про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання.

До фізичної ідентифікації прирівнюється авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису Дія.Підпис (Дія ID), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг згідно з вимогами Порядку реалізації експериментального проекту щодо використання віддаленого кваліфікованого електронного підпису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2020 р. № 785 Про реалізацію експериментального проекту щодо використання віддаленого кваліфікованого електронного підпису (Офіційний вісник України, 2020 р., № 73, ст. 2321; 2021 р., № 46, ст. 2845). (Пункт 17 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ № 999 від 22.09.2021).

Якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Отже, пунктом 17 Порядку №1596 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду припиняє перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку.

Тобто, пунктом 17 Порядку №1596 не передбачено припинення виплати пенсії взагалі, а лише припинення перерахування пенсії на поточний рахунок у банку та переведення виплати через національного оператора поштового зв`язку.

Натомість, відповідач у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24 грудня 2021 року вих. №25326-24379/М-02/8-1500/21 зазначив, що згідно списків, які надійшли від АБ Південний, позивачу направлено повідомлення про необхідність звернення до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) для вирішення питання щодо подальшої виплати пенсії через банківську установу та оскільки позивач до відділу не звернувся з 01.01.2022 виплату пенсії йому призупинено.

На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач, приймаючи рішення про призупинення виплати позивачу пенсії з 01.01.2022 року, діяв з порушенням пункту 17 Порядку №1596, на якій він посилається у листі від 24 грудня 2021 року вих. №25326-24379/М-02/8-1500/21 (а.с. 22-23).

Окрім того суд зазначає, що підстави для припинення виплати пенсії передбачені статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 цієї статті, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спір, судом встановлено, що відповідачем не встановлено та документально не оформлено та не підтверджено наявність жодної з передбачених статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підстав для припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2022 року.

Що стосується запрошення ОСОБА_1 листом від 27.10.2021 року вих. №1500-0401-8/134646 прибути особисто до Київського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для ідентифікації та верифікації та надання заяви про виплату пенсії через банківську установу протягом місяця, інакше виплату пенсії буде припинено до з`ясування (а.с. 12), суд зауважує таке.

По-перше, як вже було зазначено, статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для припинення виплати пенсії.

По-друге, суд відхиляє та вважає неприйнятними доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 мав особисто надати заяву до органу Пенсійного фонду.

Відповідачу відомо, що позивач виїхав на постійне проживання до США.

Згідно з положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Отже, суд доходить висновку, що безумовно позивач як громадянин України має право на виплату призначеної йому пенсії.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 441/1239/17 та від 31 жовтня 2019 року у справі № 160/7699/18.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідчених та легалізованих довіреностей від 26.05.2017 року, від 12.06.2021 року уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси, зокрема в органах Пенсійного фонду України, розписуватися за нього з метою виконання повноважень за цією довіреністю, одержувати довідки або інші документи, засвідчувати вірність копій документів; перераховувати (переводити) грошові суми на інші рахунки, а також в інші банки; представляти інтереси у всіх судах загальної юрисдикції (в тому числі в місцевих, окружних, апеляційних, Верховному Суді) з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому без права отримання присудженого майна або грошей.

Ці довіреності наявні у матеріалах пенсійної справи позивача.

Отже, права та обов`язки позивача, зокрема щодо подання до органу ПФУ заяви про виплату пенсії через банківську установу могли бути реалізовані через його представника.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що позивач не звертався до Головного управління із заявою встановленого зразка про поновлення/призначення пенсії відповідно до вимог статті 44 Закону №1058-IV, Порядку 22-1 та необхідним пакетом документів, що визначає право на поновлення пенсії.

У контексті розглядуваної справи судом встановлено, що у відповідача були відсутні законні підстави для припинення виплати пенсії позивачу з 01.01.2022 року, тому позивач оскаржив його дії щодо припинення виплати пенсії до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2022 року.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на зазначене, для повного та ефективного захисту прав позивача та дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01 січня 2022 року.

Що стосується позовних вимог стосовно проведення індексації нарахованої пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

У позові зазначено, що у листопаді 2021 року зарахування пенсійної виплати на картковий рахунок позивача проведено у розмірі 4336,28 грн., хоча у жовтні 2021 року пенсія була зарахована у сумі 8239,00 грн., що підтверджується випискою банку про рух коштів по рахунку (а.с. 13).

Відповідач у відзиві та листі від 24 грудня 2021 року вих. №25326-24379/М-02/8-1500/21 зазначив, що розмір пенсії обчислено при страховому стажі 46 років 10 місяців (стаж враховано по 31.10.2013), середньомісячній заробітній платі 16760,43 грн., визначеній за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та на 01.12.2021 становив 8238,75 грн. Оскільки рішенням суду (справа №420/7697/19) не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунки щодо збільшення розміру пенсії, розпорядженням від 28.10.2021 розмір пенсії переглянуто з 01.11.2021 при страховому стажі 46 років 10 місяців, середньомісячній заробітній платі 6123,49 грн., визначеній за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та становить 4336,28 грн.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, суд зазначає, що питання стосовно нарахування та виплати відповідних сум пенсії належить до компетенції пенсійного органу.

Згідно наявних у матеріалах справи перерахунків (а.с. 116-117), розмір пенсії позивача з доплатами на надбавками складав:

з 01.09.2019 по 30.11.2019 - 6699,20 грн.;

з 30.11.2019 по 31.12.2019 6714, 74 грн.;

з 01.01.2020 по 30.04.2020 6714, 74 грн.;

з 01.05.2020 по 30.06.2020 - 6714, 74 грн.;

з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 6730,28 грн.;

з 01.12.2020 - 6742, 25 грн.;

з 01.05.2020 по 30.06.2020 7415,52 грн.;

з 01.07.2020 по 30.11.2020 7431,06 грн.;

з 01.12.2020 7443, 03 грн.

Згідно листа від 24 грудня 2021 року вих. №25326-24379/М-02/8-1500/21 станом на 01.12.2021 розмір пенсії позивача становив 8238,75 грн.

Отже, відповідачем самостійно в межах наданих повноважень здійснювалось нарахування пенсії позивачу з доплатами та надбавками.

У подальшому, як вказує відповідач, оскільки рішенням суду (справа №420/7697/19) не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунки щодо збільшення розміру пенсії, розпорядженням від 28.10.2021 розмір пенсії переглянуто з 01.11.2021 року та встановлено у розмірі 4336,28 грн.

Підстав для зменшення позивачу розміру пенсії відповідач не зазначив.

Що стосується посилання відповідача на те, що рішенням суду (справа №420/7697/19) не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунки щодо збільшення розміру пенсії, суд його відхиляє та зазначає, що вказане рішення суду стосувалось не розміру пенсії та порядку її нарахування, а оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №860310 від 28.11.2019 року Про відмову перерахунку пенсії та поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (у редакції, у чинній на момент виникнення спору), для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі Порядок №124).

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня (пункт 4).

Відповідно до пункту 5 Порядку №124, у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач не довів наявність законних підстав для зменшення позивачу розміру пенсії (майже вдвічі) шляхом неврахуванням індексації пенсії, суд вважає доцільним зобов`язати поновити виплату пенсії позивачу з урахуванням індексації пенсії, на яку позивач має право відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, дослідивши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

У прохальній частині позовної заяви позивач також просить допустити негайне виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на зазначене, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне звернути рішення до негайного виконання в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-78, 90, 139, 242-246, 255-258, 262, 295, 297, 371 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2022 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови у проведенні індексації нарахованої ОСОБА_1 пенсії, починаючи з листопада 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії з 01 січня 2022 року та виплатити нараховану пенсію з урахуванням індексації пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з листопада 2021 року з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ).

Суддя О.В. Глуханчук