Справа № 320/9074/22
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року № 320/9074/22

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Марича Є.В.,

при секретарі судового засідання Партем І.Ю.,

за участю:

представника позивача - Тимошенка В.В.,

представника відповідача - Лиманюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області (далі - відповідач, ГУ НП в Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 05.09.2022р. №233, яким на позивача накладено стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 09.09.2022р. №152о/с про звільнення позивача зі служби;

- поновити позивача на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 з 09.09.2022р.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Київській області на користь позивача суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування обов`язкових податків та зборів;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України в Київській області на користь позивача суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, без урахування обов`язкових податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази є протиправними і такими, що підлягають скасуванню, адже висновок службового розслідування від 05.09.2022р. та викладені в ньому відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, є такими, що не знайшли свого документального підтвердження на підставі належних та допустимих доказів. Позивач вважає, що жодного дисциплінарного проступку не вчиняв, оскільки жодних протиправних дій, які б полягали в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, ним не вчинено. Крім того, позивач зазначив, що висновки службового розслідування ґрунтуються на припущеннях тому, як наслідок, спірні накази є безпідставними.

Ухвалою від 04.10.2022р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, з урахуванням його відкладення на 03.11.2022р. Витребувано у відповідача такі докази по справі:

1) завірену копію наказу про прийняття позивача на службу до Національної поліції та призначення на посаду;

2) завірену копію наказу начальника ГУ НП в Київській області №937 від 01.09.2022р. про призначення службового розслідування та відсторонення позивача від служби;

3) завірені копії всіх матеріалів службового розслідування в повному обсязі та його висновків, призначеної наказом начальника ГУ НП в Київській області №937 від 01.09.2022р.;

4) завірену копію наказу начальника ГУ НП в Київській області від 05.09.2022р. №233 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

5) завірені копії матеріалів особової справи в повному обсязі слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

6) завірену належним чином довідку про розмір грошового утримання, всі грошові нарахування та здійснені виплати за останній рік служби позивача за період з 05.09.2021р. по 05.09.2022р.;

7) завірені копії графіків добових чергувань у складі слідчо-оперативної групи слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції - ОСОБА_1 за період з 05.09.2021р. по 05.09.2022р.;

8) надати інформацію щодо призначення наказом службове розслідування з приводу відсутності на робочому місці 03.09.2022р. позивача; у випадку наявності - завірену копію наказу про призначення службового розслідування та завірені копії всіх його матеріалів у повному обсязі та його висновків щодо відсутності позивача на робочому місці 03.09.2022р.;

9) завірену копію наказу начальника ГУ НП в Київській області №152о/с від 09.09.2022р. про звільнення позивача зі служби.

26.10.2022р. відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, до якого додано витребувані судом докази.

Зі змісту відзиву слідує, що відповідач позов не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що під час проведення службового розслідування встановлено, що у діях позивача вбачається порушення пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 та статті 91 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 4, 6, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу ІІ та пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179, що виразилось у не дотриманні положень Конституції України, законів України та нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, не сприянні керівництву у дотриманні службової дисципліни, перебуванні на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння та відсутності на робочому місці 03.09.2022р. При цьому, відповідач звернув увагу на те, що факт дисциплінарного проступку підтверджений належними доказами, службове розслідування проведено відповідно до вимог законодавства, а застосована до позивача міра дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості вчиненого ним проступку. У зв`язку з чим комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Відтак, твердження, викладені в позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

З огляду на неявку сторін до судового засідання, призначеного на 03.11.2022р., без поважних на те причин, а також на часткове надання витребуваних доказів, того ж дня судом постановлено ухвалу, якою відкладено судове засідання у справі та повторно витребувано у відповідача такі докази:

- завірену копію наказу про прийняття позивача на службу до Національної поліції та призначення на посаду;

- завірені копії графіків добових чергувань у складі слідчо-оперативної групи слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції - ОСОБА_1 за період з 05.09.2021р. по 05.09.2022р.;

- завірену копію наказу начальника ГУ НП в Київській області №152о/с від 09.09.2022р. про звільнення позивача зі служби.

11.11.2022р. представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що наведеними у відзиві доводами не спростовуються висновки, викладені у позовній заяві.

Враховуючи відсутність у Київському окружному адміністративному суді електричної енергії, судом неодноразово приймалось рішення про відкладення розгляду справи.

Сторони забзепечили явку своїх представників до суду у визначені судом дату і час проведення судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 01.02.2021р. проходив службу в Національній поліції України на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (призначений наказом ГУНП в Київській області від 01.02.2021р. №25о/с).

01.09.2022р. начальником Броварського РУП ГУНП в Київській області підполковником поліції Кирилом Самойленком складено та подано на ім`я начальника ГУНП в Київській області рапорт, в якому зазначено про те, що 01.09.2022р. під час виїзду на місце події, що мала місце в с. Лехнівка Броварського району Київської області, ним виявлено, що один із членів слідчо-оперативної групи капітан поліції ОСОБА_1 перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, він просив дозволу на проведення службового розслідування з цього приводу.

На підставі наведеного рапорту, 01.09.2022р. начальником ГУНП в Київській області генералом поліції третього рангу Андрієм Нєбитовим підписано наказ №937, яким призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію у складі:

- голови старшого інспектора відділу управління головної інспекції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 ;

- членів комісії: інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та старшого слідчого в ОВС ОМВ слідчого управління ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Цим же наказом на час проведення службового розслідування капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (посади).

05.09.2022р. начальником ГУНП в Київській області затверджено Висновок службового розслідування за інформацією, викладеною в рапорті підполковника поліції ОСОБА_5 від 01.09.2022р.

Згідно змісту наведеного висновку, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено наступні обставини.

У відповідності до наказу Броварського РУП ГУНП в Київській області від 25.02.2022р. №150 у зв`язку зі службовою необхідністю забезпечення публічної безпеки і порядку, для проведення швидкого, повного та всебічного досудового розслідування у кримінальних провадженнях та забезпечення несення служби у складі слідчо-оперативних груп, ОСОБА_1 визначено місцем територіальної дислокації територію обслуговування відділення поліції №1 (смт. Баришівка) Броварського РУП ГУНП в Київській області (далі відділення поліції №1 Броварського РУП).

За даними Книги розстановки нарядів відділення поліції №1 Броварського РУП від 06.08.2022р. інв. №40, а також графіку несення служби у складі слідчо-оперативної групи відділення поліції №1 Броварського РУП на серпень 2022р. та стройової записки особового складу відділення поліції №1 Броварського РУП станом на 31.08.2022р., затверджених начальником відділення поліції №1 Броварського РУП підполковником поліції ОСОБА_6 , 31.08.2022р. о 08 год 00 хв. ОСОБА_1 спільно з дільничним офіцером поліції сектору поліцейської діяльності №1 Броварського РУП лейтенантом поліції ОСОБА_7 заступили для несення служби в добовому наряді у складі слідчо-оперативної групи відділення поліції №1 Броварського РУП.

31.08.2022р. слідчо-оперативна група відділення поліції №1 Броварського РУП направлялась на чотири повідомлення, що мали ознаки кримінального правопорушення.

Четверте повідомлення надійшло від ОСОБА_8 щодо проникнення до його будинку 2 невідомих осіб, які у подальшому зв`язали його дружину та погрожували словесно. Звернення зареєстроване до ІТС ІПНП відділення поліції №1 Броварського РУП за №4170 від 31.08.2022р., а на місце події о 21 год 53 хв. направлено слідчо-оперативну групу відділення поліції №1 Броварського РУП, яка виїхала на службовому автомобілі марки «Volkswagen Bora» (номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 ) у складі ОСОБА_7 (керував службовим автомобілем), ОСОБА_1 , ОСОБА_9 (відповідальний від керівництва відділення поліції №1 Броварського РУП ) та старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Броварського РУП майора поліції ОСОБА_10 .

Прибувши на місце події, членами слідчо-оперативної групи проведено опитування осіб з метою встановлення всіх обставин правопорушення та огляд місця події.

З огляду на те, що вчинення даного кримінального правопорушення відноситься до категорії тяжких, на місце події близько 00 год. 00 хв. 01.09.2022р. прибув начальник відділення поліції №1 Броварського РУП підполковник поліції ОСОБА_6 та начальник Броварського РУП підполковник поліції ОСОБА_11 .

Перебуваючи безпосередньо на місці події ОСОБА_11 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: нечітка мова, невпевнена хода з порушенням координації рухів, почервоніння очей та різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Близько 00 год. 30 хв. 01.09.2022р. з метою підтвердження чи спростування перебування ОСОБА_1 на службі у добовому наряді у стані алкогольного сп`яніння, для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_11 викликано на місце події комісію у складі т. в. о. заступника начальника Броварського РУП полковника поліції ОСОБА_12 , начальника сектору кадрового забезпечення Броварського РУП майора поліції ОСОБА_13 та заступника начальника відділення поліції №1 Броварського РУП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 .

У подальшому до складу комісії залучено начальника відділення поліції №1 Броварського РУП підполковник поліції ОСОБА_6 .

Близько 02 год. 00 хв. 01.09.2022р. члени комісії прибули на місце події з метою перевірки у ОСОБА_1 наявності ознак алкогольного сп`яніння, та після їх виявлення, останньому було запропоновано пройти процедуру освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився.

Близько 02 год. 20 хв. 01.09.2022р. члени комісії разом з ОСОБА_1 прибули до відділення поліції №1 Броварського РУП для складання відповідного акту.

Перебуваючи у відділенні №1 членами комісії із застосуванням відеофіксації було повторно запропоновано пройти процедуру освідування з метою підтвердження чи спростування перебування у стані алкогольного сп`яніння на службі, проте ОСОБА_1 вдруге категорично відмовився.

Наведену відмову членами комісії зафіксовано в Акті відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння капітана поліції ОСОБА_1 від 01.09.2022р. №9427/109/1300/05.

У висновку службового розслідування стверджується, що за результатами вивчення камер відеонагляду відділення поліції №1 Броварського РУП за 31.08.2022р., встановлено, що позивач у період часу з 17 год. 37 хв. до 22 год. 03 хв. перебував в адміністративній будівлі відділення поліції.

З метою виявлення конкретного проміжку часу коли саме позивачем було вжито алкоголь, дисциплінарною комісією опитано:

- слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського РУП капітана поліції ОСОБА_1

- начальника Броварського РУП підполковника поліції ОСОБА_11 ;

- т. в. о. заступника начальника Броварського РУП полковника поліції ОСОБА_12 ;

- начальника сектору кадрового забезпечення Броварського РУП майора поліції ОСОБА_13 ;

- дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Броварського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_7 ;

- старшого спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Броварського РУП майора поліції ОСОБА_10 ;

- начальника чергової частини відділення поліції №1 Броварського РУП капітана поліції ОСОБА_15 ;

- помічника чергового чергової частини відділення поліції №1 Броварського РУП ОСОБА_16 ;

- начальника відділення поліції №1 Броварського РУП підполковника поліції ОСОБА_6 ;

- начальника сектору превенції відділення поліції №1 Броварського РУП капітана поліції ОСОБА_9 .

Згідно інформації, наданої опитуваними працівниками поліції: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , позивач перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Опитані ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зазначили, що особисто не бачили та їм не відомо чи вживав алкоголь слідчий ОСОБА_1 31.08.2022р. під час несення добового наряду.

ОСОБА_15 повідомив про те, що близько 17 год. 45 хв. 31.08.2022р. позивач повернувся до підрозділу, де перебував до 21 год. 50 хв. Разом з тим, зранку перед проведенням інструктажу до кімнати відпочинку наряду позивач заносив пакет з невідомим вмістом, можливо їжею. Зазначив, що після того як позивач зайшов до чергової частини, явних ознак сп`яніння не мав. Надалі, останній зайшов до кімнати відпочинку наряду та перебував у ній, інколи виходив до іншого службового кабінету, однак за двері чергової частини не виходив. Періодично ОСОБА_15 та помічник чергового ОСОБА_17 заходили до кімнати відпочинку, однак вони не звертали уваги чим займався позивач та в якому стані він перебував. Крім того, позивач їсть зазвичай один.

ОСОБА_16 надала пояснення аналогічні за змістом поясненням ОСОБА_15

ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вказали на те, що під час здійснення вибіркової перевірки несення служби добовими нарядами не виявлено порушень дотримання дисципліни.

Позивач в ході опитування свою вину заперечував, стверджував, що алкоголю не вживав.

Водночас, позивачем зазначено, що 01.09.2022р. після завершення добового чергування він вирішив самостійно звернутися до медичного закладу та зафіксувати його стан сп`яніння.

Пройшовши всі необхідні медичні процедури лікар, який їх проводив, склав письмовий висновок від 01.09.2022р. №45 (складений о 14 год. 05 хв.) щодо результатів огляду, згідно якого ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Втім, комісією наведений висновок не враховано при проведенні розслідування з посиланням на те, що висновок не містить реєстраційного номеру та печатки лікаря.

Крім того, згідно змісту висновку дисциплінарної комісії, у ході проведення службового розслідування встановлено, що 03.09.2022р. ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці та про причини такої відсутності нікого не повідомляв, у зв`язку із чим складено акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці від 03.09.2022р. №1184/109/1301/01-22.

В результаті службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що позивач перебуваючи на службі у складі слідчо-оперативної групи відділення поліції №1 Броварського РУП 31.08.2022р. у проміжок часу між 18 год. 00 хв. та 21 год. 50 хв. знаходячись один у кімнаті відпочинку добового наряду, що у приміщенні чергової частини, вжив напій, що викликав алкогольне сп`яніння у ОСОБА_1 .

До наведеного висновку комісія дійшла на підставі дослідження камер відеонагляду відділення поліції №1 Броварського РУП та пояснень опитаних працівників поліції.

Таким чином, висновком службового розслідування встановлено, що у діях позивача вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 та статті 91 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 4, 6, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу ІІ та пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179, що виразилось у не дотриманні положень Конституції України, законів України та нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, не сприянні керівництву у дотриманні службової дисципліни, перебуванні на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння та відсутності на робочому місці 03.09.2022р.

Цим же висновком рекомендовано за вказані порушення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Київській області від 05.09.2022р. №223 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих ГУНП в Київській області" за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 та статті 91 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 4, 6, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу ІІ та пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179, що виразилось у не дотриманні положень Конституції України, законів України та нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, не сприянні керівництву у дотриманні службової дисципліни, перебуванні на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння та відсутності на робочому місці 03.09.2022р., до слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського РУП ГУНП у Київській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Київській області від 09.09.2022р. №152 о/с "По особовому складу" відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0117756), слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції, з 12.09.2022р.

Наказом ГУНП в Київській області від 158 о/с "По особовому складу" дату звільнення змінено з 12.09.2022р. на 25.09.2022р.

Підставою для видання наказу вказано заяву ОСОБА_1 від 26.09.2022р. та довідку ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» про тимчасову непрацездатність від 24.09.2022р. №062663.

Вважаючи вказані накази протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачені обов`язки поліцейського, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за на підставі достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту1 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

З аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Порядку №893 слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни. Обставини ж щодо вчинення цією особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку.

При цьому, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження усіх без виключення обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Такі обставини повинні бути встановлені членами дисциплінарної комісії під час проведення службового на підставі зібраних ними матеріалів, письмових пояснень осіб, які скоїли дисциплінарний проступок, та осіб (свідків), яким відомі обставини щодо яких здійснюється службове розслідування.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення, який, в свою чергу, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. При чому, застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог ст. ст. 19-22 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016р. №1179 (далі - Правила), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з вимогами абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятим: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до абзацу 7 пункту 2 розділу II Правил під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Суд зазначає, що одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019р. (справа №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

При цьому, обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Як було встановлено судом, підставою для видання оскаржуваних наказів був Висновок службового розслідування від 05.09.2022р. яким встановлено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 та статті 91 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 4, 6, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу ІІ та пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179.

Службове розслідування призначене наказом ГУНП в Київській області від 01.09.2022р. №937 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області на підставі рапорту начальника Броварського РУП ГУНП в Київській області від 01.09.2022р., в якому вказано на те, що 01.09.2022р. під час добового чергування один із членів слідчо-оперативної групи капітан поліції - ОСОБА_1 перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно Висновку службового розслідування, позиція дисциплінарної комісії полягає у тому, що позивач перебуваючи на службі у складі слідчо-оперативної групи відділення поліції №1 Броварського РУП 31.08.2022р. у проміжок часу між 18 год. 00 хв. та 21 год. 50 хв. знаходився один у кімнаті відпочинку добового наряду, що у приміщенні чергової частини, та вжив напій, який викликав у нього алкогольне сп`яніння.

До наведеного висновку комісія дійшла на підставі дослідження записів камер відеонагляду відділення поліції №1 Броварського РУП та пояснень опитаних працівників поліції.

При цьому, як встановлено судом в ході розгляду справи, у наведеному Висновку наявна інформація про те, що за результатами вивчення записів камер відеонагляду відділення поліції №1 Броварського РУП комісією встановлено лише період часу, коли позивач перебував у адміністративній будівлі відділення поліції (31.08.2022р. з 17:37 год. до 22:03 год.), та імовірно міг вжити алкогольний напій.

Водночас, дослідивши та проаналізувавши покази працівників поліції, отриманих в ході проведення розслідування, суд встановив, що жоден з працівників особисто та безпосередньо не бачив як позивач вживав алкоголь.

Щодо визначеного законодавством порядку виявлення в осіб, зокрема ознак алкогольного сп`яніння, суд зауважує наступне.

В роз`ясненні, викладеному в Листі Департаменту реформ та розвитку медичної допомоги МОЗ України від 21.06.2013р. №3.22-17/327/18254, зазначено, що відповідно до чинного законодавства України порядок огляду на стан сп`яніння регламентується постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" та наказом МОЗ України від 09.09.2009р. №400/600 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.10.2009р.

Зазначений наказ МОЗ України від 09.09.2009р. №400/600 скасований спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015р. №1452/735, у зв`язку із чим натепер прийнята та діє Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735).

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані положеннями наведеної Інструкції.

Пунктом 1 розділу I Інструкції №1452/735 визначено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно пункту 2 розділу I Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу I Інструкції №1452/735 визначає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 5 розділу I Інструкції №1452/735 визначає, що ця Інструкція не поширюється на проведення судово-медичної та судово-психіатричної експертиз.

Таким чином, пряма заборона щодо застосування Інструкції №1452/735 в даних правовідносинах відсутня.

Згідно вимог пункту 6 розділу I Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 1 розділу II Інструкції №1452/735 визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 4 розділу II Інструкції №1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно пункту 5 розділу II Інструкції №1452/735 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктом 10 розділу II Інструкції №1452/735 передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду).

Як встановлено судом, у матеріалах службового розслідування вказано про те, що 01.09.2022р. позивач відмовився від проходження процедури освідування для підтвердження чи спростування перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння на службі, що зафіксовано відповідним Актом від 01.09.2022р. №9427/109/1300/05.

Водночас, у матеріалах службового розслідування відсутня інформація про те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння позивачу було роз`яснено порядок застосування відповідного технічного засобу, що є порушенням вимог пункту 5 розділу II Інструкції №1452/735.

Разом з тим, в порушення вимог пункту 6 розділу 2 Інструкції №1452/735, позивачу двічі запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у присутності виключно працівників поліції ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 ), водночас будь-які відомості про залучення свідків, у матеріалах розслідування відсутні.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що порядок огляду на стан сп`яніння поліцейських під час виконання ними службових обов`язків регулюється також приписами Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, затверджену заступником Міністра охорони здоров`я СРСР №06-14/33-14 від 01.08.1988р., та доданими до неї Методичними вказівками медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, якими на даний час регламентується процедура огляду громадян для встановлення стану сп`яніння та особливості клінічного обстеження громадян.

Згідно абзацу 4 розділу "Алкогольне сп`яніння" Методичних вказівок, основою медичного висновку при встановленні синдрому алкогольного сп`яніння є уважне клінічне обстеження особи, яка оглядається, хімічні реакції мають додаткове значення.

Відповідно до пункту 1.7 наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР від 08.09.1988р. №694 "Про заходи з подальшого вдосконалення медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння" та пункту 2 Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, затвердженої Міністерством охорони здоров`я СРСР від 01.09.1988р. №06-14/33-14, медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння робиться в спеціалізованих кабінетах наркологічних диспансерів (відділень) лікарями психіатрами-наркологами або в лікувально-профілактичних установах лікарями психіатрами-наркологами і лікарями інших спеціальностей, що пройшли підготовку.

Згідно з п. 7, п. 13 Тимчасової Інструкції, основою медичного висновку повинні служити дані всебічного медичного огляду. Після його закінчення проводиться відбір видихуваного повітря або біологічних рідин організму для дослідження на наявність алкоголю. Лабораторні дослідження (видихуваного повітря, сечі, слини) при проведенні огляду є обов`язковими. Кров для аналізів на алкоголь слід брати у виняткових випадках тільки за медичними показаннями (наприклад, важкі травми, отруєння тощо). На підставі медичного огляду формулюється висновок, в якому повинно бути чітко охарактеризовано стан оглянутого на момент обстеження.

З матеріалів службового розслідування (пояснення ОСОБА_1 ) слідує, що огляд (освідування) позивача на стан алкогольного сп`яніння було запропоновано здійснити за допомогою приладу «Драгер» спочатку на місці події у с. Лехнівка, а в подальшому безпосередньо у приміщенні відділенні поліції Броварського РУП.

Суд звертає увагу на те, що питання використання газоаналізаторів, в тому числі алкотестера «Драгер», врегульовано Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 зі змінами, та Інструкцією №1452/735, які визначають підстави для встановлення стану сп`яніння та притягнення водія до відповідальності.

Суд зауважує на тому, що алкотестер «Драгер» є портативним приладом, що визначає аналіз алкоголю у видихуваному повітрі, тобто вимірює вміст парів алкоголю у повітрі, в тому числі залишкові явища попереднього сп`яніння, а не вміст алкоголю у крові.

Водночас, суд вважає, що належним та беззаперечним доказом перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння мав бути відповідний висновок за результатами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому б було встановлено, що позивач перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час несення служби.

Варто наголосити на тому, що у матеріалах справи наявний висновок, складений лікарем КНП Березанської міської лікарні Березанської міської ради від 01.09.2022р. (складений о 14 год. 05 хв.) №45 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Суд критично відноситься до тієї обставини, що наведений висновок не враховано дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування, з посиланням на те, що висновок не містить реєстраційного номеру та печатки лікаря, адже на документі проставлено №45, при цьому, наявний відтиск печатки Березанської міської лікарні.

Відтак, суд приходить до висновку, що доказів перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 01.09.2022р. у розумінні ст. ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду надано не було.

Таким чином, оцінивши наявні докази в їх сукупності за правилами ст. ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів перебування позивача 01.09.2022р. під час несення служби в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач без поважних на те причин був відсутній на робочому місці 03.09.2022р., як на підставу для його звільнення зі служби, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось судом вище із посиланням на норми права, звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення, передумовою застосування якого має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за на підставі достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що начальником ГУНП в Київській області призначено службове розслідування наказом від 01.09.2022р. за №937 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Броварського РУП ГУНП в Київській області на підставі рапорту начальника Броварського РУП від 01.09.2022р., згідно якого останнім виявлено, що капітан ОСОБА_1 01.09.2022р. перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Відтак, враховуючи те, що службове розслідування призначено 01.09.2022р., а відповідачем виявлено відсутність позивача на службі 03.09.2022р., тобто вже в ході проведення розслідування відносно випадку перебування позивача на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, останній не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення, з приводу якого не призначалось службове розслідування.

Таким чином, суд вважає безпідставним наведене посилання відповідача, а тому не враховує його при вирішенні справи по суті.

Встановлені судом обставини в сукупності із зазначеними вище нормами права є підставою для висновку про необхідність задоволення позовних вимог в чистині визнання протиправними та скасування наказів відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення.

Водночас, з огляду на необхідність скасування наказу ГУНП в Київській області від 09.09.2022р. №152 о/с про звільнення позивача зі служби, як такого, що не відповідає приписам чинного законодавства, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Київській області від 30.09.2022р. №158 о/с в частині внесення змін до наказу №152 о/с, як похідного від незаконного наказу про звільнення.

Таким чином, враховуючи, що оскаржуваний наказ про звільнення підлягає скасуванню, а також те, що останнім робочим днем позивача було 25.09.2022р., позовна вимога позивача про поновлення його на посаді підлягає задоволенню, шляхом його поновлення на службі в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 26.09.2022р.

Згідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За правилами п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 (далі - Порядок №100), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Приписами п. п. 5, 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260 (далі - Порядок №260).

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018р. у справі № 808/928/16, де вирішувалося питання, у тому числі про стягнення на користь поліцейського суми середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, відзначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Таким чином, ураховуючи, що, на день звільнення позивача зі служби в поліції норми вказаного Порядку №260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, вони підлягають застосуванню для визначення розміру грошового забезпечення.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, указаним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Наведений висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду (зокрема, постанови від 14.11.2019р. у справі №814/695/16 та від 19.07.2018р. у справі №805/1110/17-а), яка полягає у тому, що зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999р. №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Згідно довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2021р. по 12.09.2022р., позивачу нарахований дохід за липень 2022р. 38 734,02 грн., за серпень 2022 року 41 334,01 грн. Тобто загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становила 80 068,03 грн. Середньоденна заробітна плата складає 1291,41 грн. (80 068,03/62 календарні дні).

Враховуючи, що 25.09.2022р. був останнім робочим днем позивача, за який йому мало бути нараховано та виплачено грошове забезпечення, тому стягненню підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з наступного дня - 26.09.2022р.

Отже, у період з 26.09.2022р. по 23.01.2023р. застосуванню під час обчислення середньомісячної заробітної плати підлягають положення Порядку № 100, з урахуванням положень Порядку № 260. У вказаний період кількість календарних днів становила 119 днів.

З урахуванням викладеного, на користь позивача підлягає стягненню сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, розрахована наступним чином: 1291,41 грн. х 119 календарних днів, що становить у загальному розмірі 153 677,79 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, враховуючи приписи статті 371 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність звернення постанови суду до негайного виконання в частині поновлення капітана ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 26.09.2022р. та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 40 033,71 грн. (середня кількість днів у липні 2022р, серпні 2022р. - 31 (62 : 2); середньоденна заробітна плата 1291,41 грн.; 31 х 1291,41 грн. = 40 033,71 грн.) з відрахуванням обов`язкових платежів.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту з`явився на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б повністю спростували доводи позивача, не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за дані позовні вимоги сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, слід присудити судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Національної поліції України в Київській області, у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) від 05.09.2022р. №233 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області» в частині накладення на ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) стягнення у вигляді звільнення зі служби.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) від 09.09.2022р. №152о/с «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) від 30.09.2022р. №158 о/с "По особовому складу" в частині внесення часткової зміни до пункту наказу Головного управління від 09.09.2022р. №152 о/с.

5. Поновити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 26.09.2022р.

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2022р. по 23.01.2023р. включно у сумі 153 677 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 79 коп. з відрахуванням податків та зборів.

7. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 26.09.2022р.

8. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 40 033 (сорок тисяч тридцять три) грн. 71 коп. з відрахуванням податків та зборів.

9. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

10. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Київській області (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ).

11. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 23 січня 2023 р.