Справа № 160/11958/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
08 серпня 2022 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити йому нарахування та виплачувати пенсію за віком з червня 2022 р. у розмірі пенсії призначеної до виплати за травень 2022 р. з урахуванням раніше виплачених сум та змін розмірів прожиткового мінімуму.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду 05.09.2022 р. від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому вони зазначили, що позивач отримував завищену пенсію через неправильні показники сум заробітної плати за 60 місяців, що використовуються для розрахунку пенсії. Тож, після уточнення сум заробітної плати, розмір пенсії приведено у відповідність до чинного законодавства.
22 вересня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що дії відповідача є незаконними, зазначає, що оптимізація може проводитись лише за заявою самого пенсіонера та виключно при призначенні пенсії. В іншому, позивач посилався на доводи, зазначені в позовній заяві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою виріщено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.11.2022 р. о 16:30 год.
13 грудня 2022 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просив провести підготовче судове засідання у справі за відсутності позивача та його представника. Крім того, повідомив, що позивач надав до суду усі наявні в нього докази, уточнювати позовну заяву потреби не вбачає, примирення з відповідачем на цей час не можливе, залучати до участі у справі інших осіб потреби не має, а тому просив суд призначити справу до судового розгляду по суті.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 13.12.2022 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Позивач в судове засідання 10.01.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Представник відповідача в судове засідання 10.01.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
11 січня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшло клопотання, в якому вони просили розглядати справи без їх участі, у зв`язку із неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Суд дійшов висновку про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 05.09.2022 р. у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) висловлено позицію, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач з 02.12.2007 р. перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р.
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області надіслало запит до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», в якому просив надати довідки, підтверджуючі пільговий стаж роботи за періоди з 28.07.1976 р. по 23.05.1979 р., з 21.08.1981 р. по 22.03.1991 р. та довідку про заробітну плату за період з 01.01.1982 р. по 31.12.1987 р.
Аналогічна за змістом довідка, датована 14.06.2022 р. № 018/345, видана також ОСОБА_2 на його запит.
Не погоджуючись із вказаними діями відповідача щодо зменшення розміру пенсії, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Отже, за змістом вказаних норм, як на час призначення пенсії позивачу, так і на час її перерахунку відповідачем, законодавство передбачало можливість врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу за вибором особи, але не пенсійного органу.
Як встановлено, згідно із довідкою про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 22.10.2007 р. №018/4275 (а.с. 14), вона видана за період з січня 1982 р. по грудень 1986 р.
Натомість, відповідно до довідки від 28.04.2022 р. № 018252 (а.с. 57), заробітна плата ОСОБА_1 вказана за період з квітня 1982 р. по березень 1987 р.
Отже, порівняння змісту вказаних довідок свідчить про те, що вони стосуються різних періодів, які частково накладаються (з квітня 1982 р. по грудень 1986 р.).
Також, за наслідками порівняння даних за період, який накладається у двох довідках, суд зазначає, що показники графи «сума заробітку з розшифруванням(грн.)» за окремі місяці відрізняються:
При цьому, суд звертає увагу, що відмінності у сумах заробітної плати полягають у такому:
Отже, підсумовуючи, суд зауважує, що розбіжності сум заробітної плати ОСОБА_1 у двох довідках свідчать про загалом її більший, але не менший, розмір у новій довідці.
Відповідач не обґрунтував, чому він, враховуючи дані нової довідки від 29.08.2022 р. при обчисленні пенсії ОСОБА_1 , не врахував її показник заробітної плати за травень 1986 р., а застосував цей показник із старої довідки 2007 року.
Також, відповідач не обґрунтував, чому він взяв до розрахунку (частково) дані саме довідки від 28.04.2022 р. № 018252, а не від 22.10.2007 р. №018/4275, враховуючи, що вони за юридичною силою є рівнозначними, належним чином оформлені, підписані та скріплені печаткою підприємства, при цьому відсутні дані про те, що пенсійним органом здійснювалась перевірка достовірності даних, вказаних у довідці не від 22.10.2007 р. та на підставі первинних документів встановлено їх недостовірність.
При цьому відповідач не обґрунтував підстав, з яких він врахував саме цей період, враховуючи, що за змістом частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV, як на час призначення пенсії позивачу, так і на час її перерахунку відповідачем, законодавство передбачало можливість врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу за вибором особи, але не пенсійного органу.
За встановлених у цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів суду правомірність оскаржуваних дій, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог.
Разом з тим, вимоги позивача не можуть бути задоволені у заявленому вигляді, а саме зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплачувати позивачу пенсію за віком з червня 2022 р. у розмірі пенсії призначеної до виплати за травень 2022 р., оскільки таке формулювання передбачає вирахування конкретної суми пенсії, що належить виплатити у червні 2022 р. та співставити її із сумою виплаченою у травні 2022 р. Проте, до повноважень суду не належить обрахунок конкретного розміру суми пенсії, вказаний обрахунок здійснює саме пенсійний орган на виконання рішення суду та з урахуванням його висновків.
Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Отже, суд дійшов висновку прийняти інше рішення відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України, яке б забезпечило ефективний захист прав позивача, а саме зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплатити пенсію за віком, виходячи із показників складових для обрахунку розміру пенсії, які застосовувалися у травні 2022 р., з урахуванням раніше виплачених сум.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Фактично, вимоги позивача задоволено повністю, хоча і з іншим формулюванням способу захисту.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Рішення у повному обсязі виготовлено 25.01.2023 р.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2022 р. з підстав, які викладені в листах від 18.05.2022 р. № 04-00-010309-8/50995 та 04.07.2022 р. № 19301-3763/3-01/8-0400/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплатити пенсію за віком, виходячи із показників складових для обрахунку розміру пенсії, які застосовувалися у травні 2022 р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко