Справа № 260/2997/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/2997/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Моланич І.І.;

представника відповідача - Білова О.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (вул. Собранецька, буд.42, офіс 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88000) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (проспект Науки, буд. 57,м. Київ,03083) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.06.2022 року відповідачем розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача, а саме щодо перевезення вантажу без оформлення протоколу перевірки та адаптації тахографа на підставі якої винесено Постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 14 червня 2022 року №3400001, якою притягнуто до відповідальності позивача, відповідно до абзацу 3 частина 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» шляхом стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн. Однак, позивач наголошує, що обов`язок мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, не пред`явлення яких до перевірки тягне застосування адміністративно-господарської відповідальності (штрафу), покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення. Позивач зазначає, що зі змісту товарно-транспортної накладної № Р123011 від 17 листопада 2021 року вбачається, що на момент зупинки транспортний засіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія ОІЛ», виконував послуги з внутрішніх перевезень вантажу за маршрутом: «с. Ямниця, Тисьменського району, Івано-Франківської області - м.Чернівці». Таким чином, позивач наголошує, що в такому випадку у відповідача були відсутні підстави для перевірки цього вантажного транспортного засобу на наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа. Також, позивач вказує, що акт на проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом був складений 17.11,2021 року, а розгляд справи та винесення постанови відбулося аж 14.06.2022 року., тобто більше ніж через пів року, а тому строк притягнення до відповідальності позивача закінчився. З огляду на викладене позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити такі.

Відповідач надіслав відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що під час перевірки транспортного засобу МАN НОМЕР_1 та причіпа GVVEN реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачеві було виявлено порушення вимог статті 60 Закону №2344 зокрема абзацу 3 частини 1, а саме: у водія був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу передбаченого статтею 48 Закону №2344. Відповідач зазначає, що позивачем не спростовано факт наявності тахографа в автомобілі, та не надано докази наявності контрольної книжки водія. Відповідач зауважує, що Ліцензією №482 від 08.07.2021 р. позивачу надана можливість виконувати і міжнародні вантажні перевезення, а видача ліцензіату відповідного дозволу передбачає наявність у тому числі контрольних пристроїв- тахографів, протоколи до яких зберігаються протягом трьох років з дати проведення робіт по перевірці та адаптації тахографа. Таким чином, відповідач наголошував, що ним було правомірно застосовано до позивача адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу на підставі статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.11.2021 року посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на км. 93 а/д Н-10 «Стрий-Мамалига» була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт транспортного засобу марки МАN НОМЕР_1 та причіпа GVVEN реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами перевірки було складено Акт від 17.11.2021 року № 324033 яким встановлено порушення абз. 3 перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документу, а саме не оформлено протокол повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу передбаченого ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (а.с. 14).

В Акті від 17.11.2021 року № 324033 зазначено, що перевезення здійснювалося водієм ОСОБА_1 (а.с. 14).

На підставі зазначеного Акту від 17.11.2021 року № 324033 Відділом державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було винесено постанову від 14 червня 2022 року № 340001, якою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн., у зв`язку з допущенням порушення: перевезення вантажу без оформленого протоколу повірки та адаптації тахографа, відповідальність за яке передбачена ст. 60 ч. 1 абз. 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України "Про транспорт" визначає правові, економічні, організаційні та соціальні основи діяльності транспорту.

Так, правовідносини, які виникають із характеру здійснення господарської діяльності позивача, регулюються спеціальним нормативно-правовими актами, зокрема, Законом України «Про транспорт».

Також, відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ (далі - Закон №2344).

Відповідно до покладених на Державну службу України з безпеки на транспорті завдань і повноважень, які врегульовані Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2066 №1567 (далі - Порядок №1567), такою здійснюється контроль транспортних засобів вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 1 Порядку №1567 зазначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно п. 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно п. 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону №2344;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Так, в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу марки МАN НОМЕР_1 та причіпа GVVEN реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачеві (що не заперечується сторонами), було виявлено порушення вимог статті 60 Закону №2344 зокрема абзацу 3 частини 1, а саме: у водія був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу передбаченого ст. 48 Закону №2344.

Відповідно до ст. 48 Закону №2344 Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансінспекція», та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (п. 17 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка передбачає перевірку не конкретного автоперевізника, а проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту із зупиненням транспортного засобу, чи без зупинення.

У відповідності до ст. 18 Закону № 2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

У відповідності до п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 р. № 340 (далі - Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 823/1199/17.

Відповідно до п. 6.4 Положення №340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.

Згідно п. 7.1 Положення №340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно ч. 3 ст. 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.03.2020 року у справі № 823/1199/17 приписи п. «а» ч. 1 ст. 10 вказаної Конвенції є універсальними для будь - якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З системного аналізу вище вказаних правових норм, можна дійти висновку, що до кола іншого, згаданого у статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» законодавства, належать і Конвенція, і Положення №340, приписи яких фактично є ідентичними і передбачають серед переліку необхідних документів перевізника-документи про облік робочого часу водія або у вигляді відомостей діючого, справного та повіреного тахографа, або у вигляді відомостей індивідуальної контрольної книжки водія.

Так, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Як підтверджується матеріалами справи, водієм під час перевірки було надано: видаткову накладну №117759 від 17.11.2021 р. (а.с. 15); товаро-транспортну накладну Р123011 від 17.11.2021 р. (а.с. 16), тобто документи на вантаж.

При цьому, протокол перевірки та адаптації до транспортного засобу не був пред`явлений водієм під час перевірки. Докази протилежного матеріали справи не містять та не були надані позивачем до суду.

Зокрема, представник позивача в ході розгляду справи по суті підтвердив факт наявності тахографа в автомобілі, докази наявності контрольної книжки водія не надав.

Згідно ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

У зв`язку з процедурою реорганізації Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2021 р. №1579-р в результаті чого були реорганізовані структурні підрозділи шляхом поділу відповідних міжрегіональних територіальних органів зазначеної служби за переліком згідно з додатком до Розпорядження (а.с. 31-32), повноваження Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки перейшли до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області, розгляд справ не проводився.

Відповідно до наказів голови Державної служби України з безпеки на транспорті №208 від 05.03.2022р., №217 від 22.03.2022 р., №235 від 11.04.2022р., у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до указу Президента України від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та неможливості виконувати апаратом Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів як структурних підрозділів апарату служби своїх повноважень у повному обсязі, було встановлено простій у роботі апарату та її територіальних підрозділів. Під час простою державні службовці та працівники звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийнятої ним постанови від 14.06.2022 року №340001.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (вул. Собранецька, буд.42, офіс 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88000, код 39688880) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (проспект Науки, буд. 57,м. Київ,03083, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 23.01.2023 року.