Справа № 440/4621/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р.Справа № 440/4621/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ломоновської Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 21.07.22 по справі № 440/4621/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді додаткової доплати за службу в особливих умовах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про:

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо нездійснення дій стосовно належного нарахування та виплати, як поліцейському, за період з квітня 2020 року до грудня 2021 року додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 )відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 487);

- стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 487) та наказу МВС України № 431 від 03.06.2020 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за кожен місяць у період з квітня 2020 року до грудня 2021 року (з утриманням податків та інших обов`язкових платежів, шляхом зарахування на мій особистий банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , з умовою перерахунку 25 відсотків від загальної суми такої заборгованості на офіційний спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України за реквізитами: банк - Національний банк України, МФО 300001, рахунок № UА0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу: «Збір коштів на потреби армії України».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає , що при вирішенні справи судом не було взято до уваги усі обставини справи, допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Посилаючись на обставини та норми законодавства , зазначені в апеляційній скарзі , вказує , що відповідачем безпідставно не надано суду окремі докази, які знаходяться в його розпорядженні, а судом не витребувано та досліджено такі докази. Вказує , що інформація викладені у відзиві є недостовірно, оскільки відповідні списки, за вказівкою заступника начальника (т.в.о. начальника) Полтавського управління Телятника Д.О. формувалися співробітниками Полтавського управління ДВБ НП України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ним, із урахуванням відомостей по кожному окремому співробітникові та в подальшому спрямовувалися до Департаменту внутрішньої безпеки НП України. На вказану обставину зокрема вказує пояснення співробітника Полтавського управління. Також, відсутня інформація чи проведено відповідну службову перевірку згідно вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, щодо допущення неправомірних дій з боку керівника Полтавського управління стосовно неналежного виконання нормативно правових актів та наказів вищестоящих органів, які регламентують питання виконання службових обов`язків поліцейськими у специфічних умовах (в умовах карантинних обмежень). Якщо така перевірка не проведена, то чому, а якщо проведена, то чому до суду першої інстанції не надано її результатів. Вчасне реагування з боку керівництва ДВБ НП України на неправомірні дії підлеглих співробітників - керівництво Полтавського управління унеможливило б порушення моїх прав як колишнього співробітника поліції щодо отримання додаткових виплат за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 (зі змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 487) та наказу МВС України № 431 від 03.06.2020 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину». Вважає , що саме неналежне виконання своїх службових обов`язків керівництвом та порушення ним службової дисципліни не повинно слугувати обмеженням чи порушенням прав підлеглих працівників. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 та прийняти нове рішення, яким мої позовні вимоги задовольнити повністю.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України подав до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає , що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 варто залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки апеляційна скарга та викладені у ній відомості не спростовують зібрані у справі докази та фактичні обставини справи, скарга не містить жодних доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, а тому не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України у тому числі в Полтавському управлінні ДВБ НП України в період з квітня 2020 року по грудень 2021 року, зокрема на посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок Полтавського управління та був звільнений зі служби в поліції із 13.12.2021, що не заперечується сторонами.

12.12.2021 позивач звернувся із рапортом на ім`я директора ДВБ НП України із проханням надати інформацію щодо виплати доплат в період з квітня 2020 року по грудень 2021 року за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020 №375 (зі змінами згідно постанови КМУ від 17.06.2020 №487). У разі нездійснення доплат, просив забезпечити здійснення їх виплати за вказаний період.

15.01.2022 позивач повторно звернувся із заявою на ім`я директора ДВБ НП України із проханням надати інформацію щодо виплати доплат в період з квітня 2020 року по грудень 2021 року за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020 №375 (зі змінами згідно постанови КМУ від 17.06.2020 №487). У разі нездійснення доплат, просив забезпечити здійснення їх виплати за вказаний період.

Листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 17.02.2022 №Н-191/42-05ЦА/02-2022, №Н-200/42-05ЦА/02-2022 була надана відповідь щодо результатів розгляду рапорту від 12.12.2021 та звернення позивача від 15.01.2022. Зокрема, було зазначено, що додаткова доплата встановлюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу (пункт 4 Наказу № 431 від 03.06.2020 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину»). Для нарахування вказаної доплати керівники підрозділів подають до Департаменту інформацію про підлеглих працівників, серед якої зазначається кількість днів/діб/змін, протягом яких поліцейські під час виконання службових обов`язків забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Подана керівниками інформація ґрунтується на документально підтверджених фактах безпосереднього контакту з населенням в процесі забезпечення правопорядку і безпеки громадян. Ураховуючи вищевикладене, а також той факт, що з Полтавського управління списки поліцейських про нарахування зазначених доплат до Департаменту не надходили, така доплата поліцейським Полтавського управління не нараховувалася та не виплачувалася, в силу обов`язку діяти в межах та у спосіб, визначених законодавством України.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580 (Закон №580) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону №580 визначено завдання поліції, до яких віднесено надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 580 поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 342 "Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Персональний перелік працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, визначається керівником (керівником державної служби) відповідної установи, організації, органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування (пункт 3 Постанови № 342).

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови № 375).

Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначеніКонституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені закономабо Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 "Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я" затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (Порядок № 485).

У пункті 1 Порядку № 485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками" (бюджетні кошти).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (органи системи МВС).

Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 03.06.2020 № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину" , яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Колегія суддів звертає увагу на те , що матеріали справи не містять доказів відповідності позивача критеріям приналежності до поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Доводи позивача щодо виконання посадових обов`язків оперуповноваженого та старшого оперуповноваженого в ОВС Полтавського управління упродовж спірного періоду за своїм змістом безпосередньо не свідчать про право позивача на отримання додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, оскільки така доплата розраховується пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, а не відпрацьованого часу на посаді оперуповноваженого. Тобто, у разі, якщо упродовж місяця виконання службових обов`язків не пов`язано із забезпеченням правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків службова особа не мала безпосередній контакт із населенням, то вказана додаткова доплата не нараховується.

Згідно з пунктом 4 Постанови No 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Такі ж положення знайшли своє відображення й у дорученні Національної поліції України від 25.06.2020 № 7789/01/29-2020 «Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375».

З огляду на викладене, рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

З листа Департаменту від 17.02.2022 за вих. № Н-191/42-05ЦА/02-2022, № Н-200/42-05ЦА/02-2022 з Полтавського управління списки поліцейських про нарахування зазначених доплат до Департаменту не надходили, така доплата поліцейським Полтавського управління не нараховувалася та не виплачувалася, в силу обов`язку діяти в межах та у спосіб, визначених законодавством України.

Відповідач як у відзиві на позов так і у відзиві на апеляційну скаргу вказує , що з Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України списки поліцейських про нарахування зазначених доплат до Департаменту не надходили та така доплата жодному поліцейському Полтавського управління Департаменту, у тому числі ОСОБА_1 , не нараховувалася та не виплачувалася, в силу обов`язку діяти в межах та у спосіб, визначених законодавством України.

Доказів складання та направлення з Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України списки поліцейських про нарахування зазначених доплат до Департаменту матеріали справи не містять.

Документи , які позивач вважає за доцільне витребувати та дослідити (копії протоколів оперативних нарад керівництва Полтавського управління ДВБ Національної поліції України від 23.03.2020 № 13, від 06.04.2020 № 15 та від 08.06.2020 № 22, письмові пояснення всіх учасників з числа співробітників, копії списків чергових і відповідальних Полтавського управління, складених у період з квітня 2020 по грудень 2021 року, відомості із «Щоденного плану роботи» Позивача та письмові об`єктивки, які складалися з квітня 2020 по грудень 2021 року) не стосуються предмету спору у цій справі, зокрема, питання про виплату поліцейським додаткових доплат за службу в особливих умовах (період карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2).

Також, матеріалами справи підтверджено, що за спірний період з квітня 2020 року по грудень 2020 року додаткова доплата за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України N 375 від 29.04.2020 до складу виплаченого позивачу грошового забезпечення не входила та не виплачувалась.

Судом першої інстанції вірно було враховано відсутність в матеріалах справи доказів включення позивача до персонального переліку поліцейських для встановлення доплати поліцейським, які залучались до заходів щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину з з квітня 2020 по грудень 2021 року.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для нарахування позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року з з квітня 2020 по грудень 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апелянтом належними доказами не доведено обґрунтованість вимог апеляційної скарги, а тому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 по справі № 440/4621/22 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 23.01.2023 року