Справа № 200/3518/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року справа №200/3518/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року (повне судове рішення складено 15 серпня 2022 року) у справі № 200/3518/22 (суддя в І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі Управління, ГУ ПФУ у Донецькій області), за змістом якого просив:

визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії, прийняте за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 13.04.2022;

зобов`язати Управління призначити пенсію ОСОБА_1 з 13.04.2022, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з 17.03.2001 по 17.09.2002, з 01.10.2002 по 01.09.2012, з 04.09.2012 по 01.11.2014, з 27.11.2014 по 11.10.2017, з 25.10.2017 по 29.01.2019, з 07.02.2019 по 13.01.2020, з 22.01.2020 по 13.04.2022, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 (далі - Роз`яснення № 8).

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновків відповідача щодо відсутності у позивача необхідного пільгового стажу в підземних умовах 25 років. Позивачем надано усі необхідні документи, зокрема трудову книжку, що підтверджують роботу в підземних умовах. У свою чергу, орган пенсійного фонду не зобов`язував позивача надати додаткові документи, яких на думку останнього не вистачало для підтвердження права позивача на пільговий стаж.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Управління про відмову у призначені пенсії від 26.04.2022 № 18.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13.04.2022 із урахуванням Роз`яснення № 8.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, розраховуючи пільговий стаж позивача, не застосовував Роз`яснення № 8.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пільговий стаж на роботах провідних професій позивача врахований відповідно до Роз`яснення № 8, проте, все одно, - стаж роботи на підземних гірничих роботах ОСОБА_1 складає 23 роки 10 місяців 08 днів, що менше необхідних 25 років для виходу на пенсію незалежно від віку.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

13 квітня 2022 року засобами вебпорталу Пенсійного фонду України Назаренком А.А. подано заяву про призначення пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV.

26 квітня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення № 18 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказано, що страховий стаж заявника складає 39 років 10 місяців 16 днів, у тому числі пільговий стаж на підземних гірничих роботах складає 23 роки 10 місяців 8 днів, на роботах провідних професій - 16 років 3 місяці 14 днів.

Крім того, позивач звернувся до відповідача зі зверненням від 18.05.2022 № ВЕБ-05001-Ф-С-22-041494, на яке отримав відповідь від 31.05.2022 № 8626-7124/Н-15/8-0500/22, де вказано, що йому відмовлено у призначені пенсії незалежно від віку за нормами ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах 25 років.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції зроблено висновок, що спірним питанням у даній справі є правомірність доводів позивача щодо наявності підстав для застосування роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 при розрахунку пільгового стажу.

Однак, даний висновок не відповідає матеріалам справи.

Так, 09.08.2022 Управлінням подано до суду клопотання № 0500-2205-7/49140 про надання витребуваних доказів, у якому, серед іншого, зазначено, що пільговий стаж на роботах провідних професій позивача врахований відповідно до Роз`яснення № 8.

Зокрема, за висновком відповідача, страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 39 років 10 місяців 16 днів. Пільговий стаж складає на роботах: - провідних професій 16 років 03 місяця 14 днів; - на підземних гірничих роботах - 23 роки 10 місяців 08 днів (який визначається із стажу на роботах провідних професій (20) 20 років 04 місяця 12 днів (пільговий стаж на роботах провідних професій врахований відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 до роботи, яка визначена Постановою КМУ №202 (25) за кожний повний рік роботи провідних професій 1 рік роботи 3 місяці) та роботи відповідно до Постанови КМУ №202 (25) 3 роки 05 місяців 26 днів).

В той же час, в позовній заяві ОСОБА_1 стверджував, що застосовуючи роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці робот на провідній посаді складає 21 рік 11 місяців 11 днів та загальний пільговий стаж роботи 25 років 01 місяців 11 днів. Так, на час звернення із заявою про призначення пенсії стаж його роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-ІV складав 25 років 4 місяці 20 днів.

Отже, між сторонами наявний спір про наявність у ОСОБА_1 достатнього пільгового стажу (в даному випадку підземного з урахуванням взаємозаліку більше 25 років) для призначення пенсії незалежно від віку.

Відтак, колегією суддів здійснюється перегляд справи щодо вирішення спору по суті, що необґрунтовано не було зроблено місцевим судом.

Законодавство, що є релевантним до спірних правовідносин.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Стаття 114.

3. Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Пункт 16 розділу ХV «Прикінцеві положення».

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ).

Стаття 14.

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Стаття 11.

До відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Частина 6 статті 56.

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою на виконання постанови Верховної Ради України від 6 грудня 1991 р. "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" постановив в п.1 міністерствам і відомствам України розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне

забезпечення" згідно з додатком.

Додаток містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу в розділі ІІ містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону), виконавцем визначено Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 р.

На даний час вказана постанова КМУ є чинною.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 (далі Роз`яснення № 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Отже, Роз`яснення № 8 відповідає ознакам нормативно-правового акту, про що, зокрема, зазначено і в постанові Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81.

Листом Міністерства соціальної політики України № 21226/0/2-18/45 від 01.11.2018 підтверджено, що органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 враховують Роз`яснення № 8.

Як зазначалось вище, в документах по суті цієї адміністративної справи, в тому числі, в апеляційній скарзі, відповідач не заперечує необхідності застосування Роз`яснення № 8, більш того, застосував їх при обрахунку стажу ОСОБА_1 при вирішенні питання про наявність в нього права на пенсію незалежно від віку.

Суд вважає, що посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також суд не бачить суперечності між Роз`ясненням № 8 і положеннями Закону № 1058-ІV, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. (ст. 4 Закону № 1058-ІV), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та ст. 114 Закону № 1058-ІV не суперечить.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці.

Отже, суд вважає, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Застосовуючи відповідні положення, суд взяв до уваги постанову Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а.

Постановою від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а Верховний Суд також залишив без задоволення касаційну скаргу пенсійного органу, підтвердивши необхідність застосування Роз`яснення № 8, що, в тому числі, було підставою для задоволення позову.

Отже, у контексті вказаного вище роз`яснення, позивач має право на його застосування, оскільки у нього є не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788-ХІІ.

Щодо наявності у позивача права на пенсію за віком незалежно від віку (стажу 25 років на підземних роботах).

Матеріали справи свідчать, що орган пенсійного фонду, розраховуючи пільговий стаж на підземних гірничих роботах встановив, що у позивача нараховується 23 роки 10 місяців відповідного стажу, при цьому на роботах провідних професій 16 років 3 місяці 14 днів.

Значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Крім того, аналіз положень Порядку № 637 свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Як вбачається із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , вони в повній мірі відображають характер виконуваної роботи в підземних умовах, усі записи є належними та будь яких виправлень чи неточностей не мають, а саме:

Трудова книжка серії НОМЕР_2 :

- №№2-5: 17.03.2001 прийнятий гірничоробочим підземним з повним робочим днем в шахті, 17.09.2002 звільнений за власним бажанням.

Стаж роботи складає: 1 рік 6 місяців 1 день, зараховується до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202.

- №№6-10: 01.10.2002 прийнятий гірничоробочим підземним з повним робочим днем в шахті, 08.06.2004 переведений прохідником підземним з повним робочим днем в шахті 01.09.2012 звільнений за переводом.

Стаж роботи з 01.10.2002 по 07.06.2004 зараховується до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 та складає: 1 рік 8 місяців 7 днів.

Стаж роботи з 08.06.2004 по 01.09.2012 складає 8 років 2 місяців 25 днів, зараховується до стажу роботи на провідній посаді.

- №№11-12: 04.09.2012 прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, 01.11.2014 звільнений за власним бажанням.

Стаж роботи складає: 2 роки 1 місяців 29 днів, зараховується до стажу роботи на провідній посаді.

Трудова книжка серії НОМЕР_1

- №№1-2, 27.11.2014 прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, 11.10.2017 звільнений за власним бажанням.

Стаж роботи складає: 2 роки 10 місяців 15 днів, зараховується до стажу роботи на провідній посаді.

- №№3-4, 25.10.2017 прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, 29.01.2019 звільнений за власним бажанням.

Стаж роботи складає: 1 рік 3 місяці 5 днів, зараховується до стажу роботи на провідній посаді.

- №№5-7, 07.02.2019 прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, 13.01.2020 звільнений за власним бажанням.

Стаж роботи складає: 11 місяців 7 днів, зараховується до стажу роботи на провідній посаді.

- №№8 22.01.2020 прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті та працює по теперішній час. Із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу 13.04.2022, тому стаж розраховується по 12.04.2022.

Стаж роботи складає: 2 роки 2 місяці 22 дні, зараховується до стажу роботи на провідній посаді.

Колегія суддів додатково зауважує, що всі вказані періоди роботи у шкідливих умовах підтверджено роботодавцями, які видали відповідні уточнюючі довідки, надані позивачем до пенсійного органу.

Отже, стаж роботи ОСОБА_1 на підземних роботах складає 3 роки 2 місяці 8 днів.

Стаж роботи позивача на провідних професіях становить 17 років 8 місяців 13 днів.

Відповідно до Роз`яснення № 8 за кожен повний рік роботи на провідних професіях до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії незалежно від віку додатково зараховується 4 роки 3 місяці (17 х 0,25).

Відтак, загалом у позивача наявний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку: 25 років 1 місяць 21 день.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Відтак, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95). При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі "Джорджевич проти Хорватії", п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі "Ван Остервійк проти Бельгії", п.п. 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин кожної конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що «ефективний засіб правового захисту» у розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі №2а-204/12).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що відмова пенсійного органу у призначенні пенсії стосувалась виключно відсутності у позивача необхідного стажу, а також зважаючи на встановлені судом обставини протиправності дій відповідача з цього приводу, можна дійти висновку, що належним та ефективним способом захисту в даному випадку є зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 таку пенсію (з дня звернення за пенсією, тобто з 13.04.2022).

При цьому, така дія також не відноситься до дискреційних повноважень відповідача, адже позивач має всі умови задля призначення такої пенсії:

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність всіх підстав задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду частковому скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі № 200/3518/22 скасувати в частині відмови в позові.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю, внаслідок чого в резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі № 200/3518/22:

- в абзаці першому слово «частково» замінити словом «повністю»;

- абзаци третій і четвертий замінити одним абзацом наступного змісту: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 13.04.2022, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з 17.03.2001 по 17.09.2002, з 01.10.2002 по 07.06.2004 на підземних роботах, а також на провідних професіях з 08.06.2004 по 01.09.2012, з 04.09.2012 по 01.11.2014, з 27.11.2014 по 11.10.2017, з 25.10.2017 по 29.01.2019, з 07.02.2019 по 13.01.2020, з 22.01.2020 по 12.04.2022, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі № 200/3518/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення 24 січня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук