Справа № 280/1486/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 січня 2023 року 16 год. 10 хв.Справа № 280/1486/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участі секретаря судового засідання Демченко А.Е. та сторін

від позивача: ОСОБА_1 , адвокат Железняк В.К.,

від відповідача: Маменко К.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського відділу у місті Запоріжжя управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Шевченківського відділу у місті Запоріжжя управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень - Шевченківського відділу у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України у Запорізькій області, , оформлене листом №2316-2227/2316.1-21 від 11.12.2021 за підписом начальника Відділу Олени Шевченко, про відмову здійснити обмін ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , Тимчасової посвідки «На постійне проживання» серії НОМЕР_2 зі строком дії: безстроково, виданої 16.11.2004 відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Запорізькій області, у зв`язку з досягненням ОСОБА_1 45 - річного віку;

- зобов`язати Шевченківський відділ у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України у Запорізькій області, . здійснити обмін ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , Тимчасової посвідки «На постійне проживання» серії НОМЕР_2 зі строком дії: безстроково, виданої 16.11.2004 відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Запорізькій області, у зв`язку з досягненням ОСОБА_1 45 - річного віку, з дотримання положень Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 25 квітня 2018 р.

Позов обгрунтовано наступним. Позивачка мешкає в Україні на законних підставах з 29.09.2000, тобто більше 21 року. У шлюбі з громадянином України вона перебуває більше 20 років.

Позивачка є матір`ю трьох громадян України, які постійно мешкають та зареєстровані разом зі позивачкою та зі своїм батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка вважає, що має право на постійне проживання в Україні та отримання відповідної Тимчасової посвідки.

01 лютого 2022 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження, судове засідання призначено на 22 лютого 2022 р. об 11 год. 30 хв.

22 лютого 2022 р. ухвлою суду зупинено провадження у справі до 23 червня 2022 року до 11 год. 00 хв.

12 січня 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 24 січня 2023 року о 14 год. 00 хв.

03 червня 2022 р. за вх. №19952 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обзязі. Зокрема представник у відзиві зазначає, що до заяви про обмін Тимчасової посвідки, не додані документи, передбачені пунктом 40 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №321, а саме, - документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, оригінал посвідки, що підлягає обміну та інше.

03 червня 2022 р. за вх. №19952 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про доручення доказів, в якому зокрема зазначено, що Наказом Державної міграційної служби України від 10.05.2022 №76 «Про визнання недійсними деяких посвідок на постійне проживання» пунктом 4 на підставі висновку УДМС у Запорізькій області від 17.02.2022 стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що додається, визнано недійсними та такими, що підлягають вилученню та знищенню, посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 від 05.10.2001 та серії ЗП №1295/50913 від 16.11.2004.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заявах по суті справи, просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив із підстав, викладених у заявах по суті справи, просив в задоволенні позову відмовити.

У відкритому судовому засіданні 24 січня 2023 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, встановив такі обставини.

26.11.2021 позивачка звернулась до Шевченківського відділу у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України у Запорізькій області (дані за текстом: Відділ) з заявою про обмін Тимчасової посвідки на постійне проживання в Україні на нову. До заяви надала наступні документи: 1) копію документа Тимчасова посвідка на постійне проживання в Україні;

2) оригінал перекладу паспорта Російської Федерації українською мовою, засвідчений нотаріально;

3) копії усіх 36 сторінок паспота РФ.

В січні 2022 р. позивачка отримала листа №2316-2227/2316.1-21 від 11.12.2021 за підписом начальника Відділу Олени Шевченко, за змістом якого ОСОБА_1 відмовлено в обміні Посвідки, так як Посвідка їй була видана з порушенням чинного законодавства.

Також позивачці запропоновано надати інші документи, які б підтверджували її право на отримання дозволу на постійне проживання поза квотою імміграції станом на 14.05.2002.

Як встановлено судом, пунктом 40 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. №321 передбачено, що для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи:

1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення);

2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту;

3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред`являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-6 цього пункту.

До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати.

Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

Як встановлено судом, в порушення вимог вищевказаного пункту 40 Порядку, ОСОБА_1 до заяви додано лише копію посвідки, нотаріально завірений переклад паспорта РФ та копія всіх 36 сторінок паспорта РФ.

Крім того, судом встановлено, що Наказом Державної міграційної служби України від 10.05.2022 №76 «Про визнання недійсними деяких посвідок на постійне проживання» пунктом 4 на підставі висновку УДМС у Запорізькій області від 17.02.2022 стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що додається, визнати недійсними та такими, що підлягають вилученню та знищенню, посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 від 05.10.2001 та серії ЗП №1295/50913 від 16.11.2004.

Цей наказ у судовому та адміністративному порядку не оскаржений та не скасований.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову необхідно відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 ) до Шевченківського відділу у місті Запоріжжя управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (69031, м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, буд. 311) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане суддею 25 січня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький