Справа № 440/3146/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р. Справа № 440/3146/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2022, суддя С.С. Бойко, по справі № 440/3146/22

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області "Про розірвання договору №2 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування по м. Лубни від 02 квітня 2019 року" №6 від 26 січня 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3146/22.

19.05.2022 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.01.2022 № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі; зупинення дії рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.02.2022 № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі; заборонення Виконавчому комітету Лубенської міської ради вчиняти дії спрямовані на розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року та оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Зазначена заява обґрунтована тим, що Виконавчим комітетом Лубенської міської ради прийнято рішення про розірвання договору № 2 від 02.04.2019 та про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на маршрутах (перевезення по яких забезпечував ФОП ОСОБА_1 ).

У разі виконання зазначених рішень відповідача та задоволення позову настануть правові наслідки у вигляді розірвання договору з ФО-П ОСОБА_1 , проведення нового конкурсу на маршрути та укладення договору на маршрути, перевезення по яких здійснює ФО-П ОСОБА_1 згідно договору № 2 від 02.04.2019 року. У разі настання таких правових наслідків буде істотно ускладнено поновлення порушених прав позивача та унеможливить ефективний судових захист, оскільки в подальшому буде необхідність звернення до суду з позовом про скасування (визнання нечинним) договору з іншим перевізником, або визнання протиправним та скасування результатів нового конкурсу та договору, укладеного за його результатом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Зупинено дію рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.01.2022 № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Зупинено дію рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.02.2022 № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни" до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Заборонено Виконавчому комітету Лубенської міської ради вчиняти дії спрямовані на розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року та оголошення, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Виконавчий комітет Лубенської міської ради (далі - відповідач), не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про не врахування судом першої інстанції, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову. Судом не враховано, що при винесені рішення на користь позивача буде знову діяти договір № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м. Лубни від 02.04.2019 року, адже судове рішення є обов`язковим для виконання. Щодо порушення прав осіб, які можливо будуть переможцями конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Лубни, то дане питання буде вирішуватись Виконавчим комітетом Лубенської міської ради, а не судом. Також судом першої інстанції не було досліджено докази на предмет того чи був проведений конкурс з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Лубни під час воєнного стану.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову, оскільки у разі виконання рішення № 5 від 26.01.2022 та № 31 від 23.02.2022 настануть правові наслідки, які істотно ускладнять поновлення порушених прав позивача та унеможливлять ефективний судовий захист, так як в подальшому виникне необхідність звернення до суду з позовом про скасування договору, що позбавить позивача права на ефективність судового захисту.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150,151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Частинами 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Колегія суддів враховує і те, що відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судовим розглядом встановлено, що 26.01.2022 року Виконавчим комітетом Лубенської міської ради прийнято рішення № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року", яким вирішено розірвати договір № 2 про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року, укладеного між виконавчим комітетом Лубенської міської ради та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1

23.02.2022 Виконавчим комітетом Лубенської міської ради прийнято рішення № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни".

ФО-П ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову зазначає про існування визначених у статті 150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає такі твердження позивача необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було зупинено дію рішення відповідача про розірвання договору № 2 від 02.04.2019 про організацію перевезення пасажирів, та рішення про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду з даним позовом ФО-П ОСОБА_1 не оскаржував рішення відповідача від 23.02.2022 № 31 "Про оголошення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Лубни", що з урахуванням п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України свідчить про відсутність підстав для забезпечення позову в цій частині.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що у відповідності до положень ч. 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування).

При цьому, судова колегія зазначає, що у разі зупинення дії рішення відповідача від 26.01.2022 № 5 "Про розірвання договору № 2 про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування по м.Лубни від 02 квітня 2019 року", відповідно відбудеться й зупинення дії рішення відповідача про оголошення конкурсу.

Наслідком зупинення дії зазначених рішень відповідача є втручання у проведення конкурсу, що з урахуванням вищенаведеного є неправомірним.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ФО-П ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Разом з тим, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали вищенаведене не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 по справі № 440/3146/22 скасувати.

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 23.01.23.