Справа № 380/14720/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року

справа №380/14720/22

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Павлій І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) (далі відповідач, ГУНП у Львівській області), в якому просить визнати дії Головного управління Національної поліції у Львівській області під час прийняття рішення про надання відпустки (наказ ГУНП у Львівській області від 05.08.2022 №154 о/с-в) та які полягають в самостійному поділі щорічної чергової відпустки за 2022 рік ОСОБА_1 на частини, без погодження з нею та встановленою забороною вільно пересуватися територією України та виїзді за межі території України, протиправними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує на таке. ОСОБА_1 проходить службу на посаді старшого інспектора сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Маючи намір відбути у відпустку позивачка звернулась з рапортом на ім`я начальника ГУНП у Львівській області з проханням надати їй відпустку тривалістю 11-ть днів та вказала, що планує відбувати відпустку за межами області, а також за кордоном. Додатково у зверненні на ім`я начальника ГУНП від 05.08.2022 повідомила, що погоджується відбути у відпустку лише у разі можливості реалізувати своє право на відпочинок у спосіб, визначений у рапорті. Зазначає, що у 2022 році мала право на щорічну відпустку тривалістю 30 діб основної відпустки та 10 діб додаткової відпустки. У серпні 2022 року позивачка мала право на відпустку повної тривалості, а її перенесення чи скорочення тривалості може бути лише погоджене з нею. Вказує, що зважаючи на ситуацію в державі вирішила скористатись таким правом лише у кількості 11 діб відпустки, що узгоджується із рекомендаціями НП України від 03.05.2022 №5353/01/12-2022 про строки надання відпустки 14 діб (при мінімальній тривалості відпустки 10 діб). Проте, наказом ГУНП у Львівській області від 05.08.2022 №154 о/с-в їй надано відпустку тривалістю 10 днів із обмеженнями права виїзду за межі Львівської області.

Таким чином позивач вважає, що приймаючи рішення про надання їй щорічної відпустки за 2022 рік ГУНП у Львівській області було допущені наступні порушення: 1) її не було своєчасно проінформовано працівниками УКЗ ГУНП у Львівській області про надання їй відпустки ні усно, ні письмово. Витяг з наказу для ознайомлення не надано ні завчасно, ні станом на день початку відпустки; 2) наказом ГУНП у Львівській області від 05.08.2022 №154 о/с-в встановлено заборону виїзду за межі Львівської області під час відпустки, що є грубим порушення конституційних прав на відпочинок та вільне пересування; 3) ГУНП у Львівській області самостійно прийняло рішення про скорочення строку надання відпустки з 11 діб до 10 діб. Вказаний поділ відпустки на частини із ОСОБА_1 погоджено не було.

Ухвалою від 08.11.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відзив обґрунтований тим, що частиною 4 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Зазначає, що із запровадженням в Україні воєнного стану, з метою відсічі збройної агресії російської федерації та захисту незалежності та територіальної цілісності України, для належного забезпечення роботи органів та підрозділів ГУНП, керівником 14.03.2022 службовою телеграмою за №733/01-13-2022 зобов`язано поліцейських: забезпечити суворе дотримання службової дисципліни і законності серед підпорядкованого складу; кожному поліцейському постійно перебувати на зв`язку із керівництвом, а у разі його втрати вжити невідкладних заходів для повідомлення про своє місцезнаходження; заборонити виїзд за межі Львівського гарнізону без належно оформленого дозволу. У разі необхідності такого виїзду подавати до управління кадрового забезпечення (УКЗ) рапорти на ім`я начальника ГУНП з викладенням обставин, що зумовлюють виїзд (перевезення, відвідування близьких родичів тощо), із зазначенням періоду виїзду (терміном не більше 2 діб) та серії та номеру службового посвідчення, після чого отримувати письмовий дозвіл в УКЗ ГУНП. Дана термінова службова телеграма зареєстрована в секторі запобігання корупції ГУНП (СЗК) 25.03.2022 за вх. №256, та згідно з резолюцією керівника А.Трухана 25.03.2022 доведена до відома, зокрема ОСОБА_1 .

Окрім цього, згідно з п.2.8 розділу IV Протоколу №39 від 03.05.2022 відеоселекторної наради керівництва ГУНП, зобов`язано начальників структурних підрозділів ГУНП забезпечити надання відпусток згідно з графіками у кількості не більше 10 діб. Вказано довести інформацію про можливість (за необхідності) виїзду за межі області та кордону за попереднім погодженням начальника ГУНП. У разі виїзду за кордон необхідно надати до рапорту копії підтверджуючих документів щодо мети перебування в іншій країні. Вимоги даного Протоколу, зареєстрованого в СЗК 09.05.2022 за вх. №298, доведено до відома особового складу сектору запобігання корупції 09.05.2022, зокрема ОСОБА_1 . Також, згідно з Протоколом наради особового складу СЗК ГУНП від 27.06.2022, начальник СЗК А.Трухан довів присутнім, зокрема позивачці, вимоги Протоколу №39 від 03.05.2022 щодо надання відпусток у кількості не більше 10 діб, а у разі виїзду за кордон необхідність подання до рапорту підтверджуючих документів щодо мети перебування у іншій країні.

ОСОБА_1 не повідомлено про причини виїзду за межі Львівської області та за кордон та не надано підтверджуючих це документів. У зв`язку з відсутністю станом на 05.08.2022 обґрунтування ОСОБА_1 наміру виїзду за межі Львівської області та додаткового обґрунтування щодо надання їй відпустки понад 10 діб, ГУНП у Львівській області видано наказ від 05.08.2022 №154 о/с-в «Про особовий склад», у відповідності до якого ОСОБА_1 надано частину основної щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 10 діб з 08.08.2022 по 17.08.2022 без виїзду за межі Львівської області.

Відповідач вважає, що з урахуванням наведених обставин, а також з урахуванням особливостей несення служби поліцейськими в посиленому варіанті несення служби, наданих чинним законодавством додаткових повноважень щодо тимчасових обмежень прав, в т.ч. і позивачки у справі, керівником ГУНП вжито заходи щодо дотримання підлеглими службової дисципліни, однакового підходу щодо надання відпусток поліцейським ГУНП, не порушуючи при цьому принцип дискримінації та уникнення потенційного характеру можливих маніпуляцій поліцейськими в питаннях надання відпусток тощо. При цьому, такі обмеження не стосуватись захищеної категорії поліцейських, які перебували у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Від позивачки 05.12.2022 подано відповідь на відзив (вх. №79119).

Ухвалою суду від 16.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви.

Ухвалою від 16.01.2023 суд повернув заяву позивачки про зміну предмета позову без розгляду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Капітан поліції ОСОБА_1 проходить службу на посаді старшого інспектора сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Позивачкою 01.08.2022 подано рапорт, згідно з яким ОСОБА_1 просила надати їй частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2022 рік у кількості 11 діб з 08.08.2022 із виїздом за межі Львівської області.

Даний рапорт зареєстровано в Управлінні кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області (далі - УКЗ) 02.08.2022 за №Рп-2023. Безпосереднім керівником позивачки А.Труханом - начальником сектору запобігання корупції ГУНП (далі - СЗК), на рапорті поставлено резолюцію: «Не заперечую в кількості 10 діб, без виїзду за кордон/ посада/ підпис/ дата 01.08.2022».

На підставі рапорту позивачки, начальником СЗК А.Труханом 01.08.2022 подано рапорт керівнику ГУНП у Львівській області, в якому повідомлено про те, що ОСОБА_1 у рапорті не зазначила вагомих причин надання відпустки понад 10діб та не вказала обставини, що зумовлюють її виїзд за межі Львівської області та не зазначила виняткових причин виїзду до країн Європейського Союзу.

Управління кадрового забезпечення листом від 03.08.2022 №Рп-2023/13/01-2022 доведено до відома ОСОБА_1 , що для належного розгляду рапорту про надання відпустки їй необхідно зазначити в яку саме область планує виїжджати та звернутись до УКЗ для отримання письмового дозволу. При цьому повідомлено, що відповідно до наказу голови Національної поліції України №242 від 08.04.2022, протоколу відеоселекторної наради керівництва ГУНП від 03.05.2022 №39, службової телеграми ГУНП від 14.03.2022 №733/01/13-2022, під час дії воєнного стану на території Україні, у зв`язку з посиленим варіантом службової діяльності відпустка надається у кількості не більше 10 діб, встановлено заборону підлеглим працівникам виїзд за кордон, окрім виняткових причин, які необхідно поліцейським зазначати у рапорті, та виїзд за межі Львівського гарнізону без належно оформленого дозволу, а у разі такої необхідності поліцейські мають подати відповідні рапорти із зазначенням обставин, що зумовлюють такий виїзд.

Листом від 05.08.2022 №140/77-2022 начальником СЗК повідомлено УКЗ, що з отриманого 04.08.2022 від ОСОБА_1 повідомлення, позивачка перебуває на лікуванні у медичному закладі, а тому 05.08.2022 о 10:13 фотокопію листа УКЗ від 03.08.2022 №Рп-2023/13/01-2022 скеровано ОСОБА_1 у месенджері «WhatsApp» з метою уточнення інформації щодо виїзду її за межі Львівської області. В телефонній розмові необхідної інформації від позивачки отримано не було.

Наказом №154 о/с-в від 05.08.2022 «Про особовий склад» капітану поліції ОСОБА_1 старшому інспектору сектору запобігання корупції ГУНП надано частину основної щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 10 діб з 08.08.2022 по 17.08.2022 без виїзду за межі Львівської області. Про прийнятий наказ повідомлено ОСОБА_1 в телефонному режимі.

ОСОБА_1 подано керівнику ГУНП у Львівській області запит на публічну інформацію від 05.08.2022, який зареєстрований в ГУНП 06.08.2022 за №П-414, в якому позивачка просила повідомити чи прийнято начальником ГУПН у Львівській області остаточне рішення за результатами розгляду її рапорту про надання щорічної відпустки. У разі прийняття рішення про надання їй відпустки просила надати витяг з відповідного наказу, а якщо ні надати копію всіх резолюцій, накладених під час розгляду вказаного рапорту від 01.08.2022.

Листом відповідача від 11.08.2022 №П-193/Зі/05/13-2022, скерованим на зазначену в запиті електронну пошту, повідомлено ОСОБА_1 про надання їй з 08.08.2022 відпустки тривалістю 10 діб та скеровано витяг з наказу ГУНП від 05.08.2022 №154 о/с-в.

17.08.2022 позивачкою подано рапорт, датований 13.08.2022, на ім`я керівника ГУНП про перебування її на лікуванні з 04.08.2022 по 12.08.2022 та долучено довідку про тимчасову непрацездатність від 04.08.2022.

Наказом ГУНП у Львівській області від 17.08.2022 №170 о/с-в продовжено щорічну основну оплачувану відпустку позивачки тривалістю 5 діб з 18 по 22 серпня 2022 у зв`язку з перебуванням її на лікуванні під час такої відпустки.

Листом від 17.08.2022 №2224/13/01-2022 УКЗ ГУНП скеровано керівнику СКЗ А.Трухану лист про продовження згідно з наказом ГУНП від 17.08.2022 №170 о/с-в відпустки ОСОБА_1 тривалістю 5 діб з 18 по 22 серпня 2022 року, з вказівкою про необхідність доведення цієї інформації до відома ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернулася до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (? 580).

Згідно з ст.59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня (ст.12 Закону №580).

Частиною 4 статті 8 Закону №580 передбачено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб.

Пунктом другим зазначеного Указу Президента України визначено Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (пункт 1).

Відповідно до п.3 Указу Президента України №64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Законом України «Про Національну безпеку України» визначаються та розмежовуються повноваження державних органів у сферах національної безпеки і оборони, створюється основа для інтеграції політики та процедур органів державної влади, інших державних органів, функції яких стосуються національної безпеки і оборони, сил безпеки і сил оборони, визначається система командування, контролю та координації операцій сил безпеки і сил оборони, запроваджується всеосяжний підхід до планування у сферах національної безпеки і оборони, забезпечуючи у такий спосіб демократичний цивільний контроль над органами та формуваннями сектору безпеки і оборони. Сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У відповідності до Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим надзвичайного стану», Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 №877, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затверджене постановою КМУ від 28.10.2015 року №878, з метою забезпечення найшвидшої нормалізації оперативної обстановки і відновлення правопорядку, усунення загрози життю чи здоров`ю громадян, наказом МВС України №1560 від 10.12.2015, зареєстрованого в Мінюсті 05.01.2016 за №12/28142 затверджено Інструкцію про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності.

У відповідності до даної Інструкції посилений варіант службової діяльності (далі - посилений варіант) - комплекс організаційно-правових, превентивних, профілактичних, оперативних та інших заходів, пов`язаних з особливим режимом виконання службових завдань і залученням значної кількості поліцейських з метою швидкої стабілізації оперативної обстановки, якщо наявними силами і засобами, що безпосередньо залучені до забезпечення публічної безпеки і порядку у повсякденному режимі несення служби, їх виконати неможливо.

У разі введення надзвичайного стану в Україні чи в окремих її місцевостях строк уведення посиленого варіанта має відповідати строку, визначеному в Указі Президента України.

Рішення щодо переведення на посилений варіант приймають: Голова НПУ або особа, яка виконує його обов`язки, - стосовно всіх поліцейських як у масштабі держави, так і в окремих її регіонах; начальники головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - ГУНП) або особи, які виконують їх обов`язки, - стосовно поліцейських, які проходять службу в апараті ГУНП та відповідних підрозділах територіальних органів НПУ на території обслуговування або в окремих районах, населених пунктах; начальники відділів, відділень поліції в районах, містах, районах у містах або особи, які виконують їх обов`язки, - щодо підпорядкованих поліцейських.

Поліцейські, які проходять службу в регіональних підрозділах міжрегіональних територіальних органів поліції, на час запровадження посиленого варіанта перебувають в оперативному підпорядкуванні ГУНП. Їх функціональне використання визначається начальником відповідного ГУНП за погодженням з керівниками зазначених вище органів.

До посиленого варіанта не залучаються поліцейські з числа одиноких матерів, вагітних жінок, батьків, які виховують дитину без матері, у тому числі в разі тривалого перебування матері в закладі охорони здоров`я.

Наказом голови Національної поліції України від 08.04.2022 №242 «Про деякі питання посиленого варіанту несення службової діяльності та період дії на території України воєнного стану», зобов`язано керівників ГУНП: організувати до завершення на території України воєнного стану службову діяльність поліцейських та державних службовців підпорядкованих органів у посиленому варіанті згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стану; установити шестиденний робочий тиждень та відмінити вихідний день суботу і святкові дні; посилити добові наряди чергових служб; забезпечити чергування поліцейських у кількості, необхідній для виконання поставлених службових завдань; заборонити підлеглим працівникам виїзд за кордон (окрім виняткових причин); у разі погіршення оперативної обстановки та необхідності залучення додаткових сил відкликати працівників із відпусток (окрім відпусток у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку).

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Окремі обмеження прав і свобод можуть встановлюватися лише в умовах воєнного або надзвичайного стану та завжди мають визначено-тимчасовий характер.

Повноваження поліції визначені Законом №580, яким, зокрема закріплені і додаткові повноваження в умовах воєнного стану та визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості; у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, а також ряд інших додаткових повноважень.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що з початку введення в Україні воєнного стану і на даний час поліцейські несуть службу в посиленому варіанті, а тому відносно поліцейських запроваджуються певні обмеження, які мають тимчасовий характер.

При цьому, в умовах воєнного стану в Україні керівники територіальних підрозділів Національної поліції України, окрім основних повноважень, які визначені Положеннями про такі територіальні підрозділи, наділені і додатковими повноваженнями щодо організації діяльності та здійснення управлінням підпорядкованими підрозділами.

Згідно з Положенням про Головне управління Національної поліції у Львівській області керівник організовує роботу структурних підрозділів, організовує виконання основних планових та позапланових заходів, наказів НП України, доручень Міністра внутрішніх справ України, Голови Національної поліції з питань, що належать до компетенції ГУНП, підписує обов`язкові до виконання накази та доручення, а також здійснює контроль за їх виконанням.

Відтак, із запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану, з метою відсічі збройної агресії російської федерації та захисту незалежності та територіальної цілісності України, для належного забезпечення роботи органів та підрозділів ГУНП, Начальником ГУНП у Львівській області 14.03.2022 службовою телеграмою за №733/01-13-2022 зобов`язано поліцейських: забезпечити суворе дотримання службової дисципліни і законності серед підпорядкованого складу; кожному поліцейському постійно перебувати на зв`язку із керівництвом, а у разі його втрати вжити невідкладних заходів для повідомлення про своє місцезнаходження; заборонити виїзд за межі Львівського гарнізону без належно оформленого дозволу. У разі необхідності такого виїзду необхідно подавати до управління кадрового забезпечення (УКЗ) рапорти на ім`я начальника ГУНП з викладенням обставин, що зумовлюють виїзд (перевезення, відвідування близьких родичів тощо), із зазначенням періоду виїзду (терміном не більше 2 діб) та серії та номеру службового посвідчення, після чого отримувати письмовий дозвіл в УКЗ ГУНП.

Крім цього, суд встановив, що згідно з п.2.8 розділу IV Протоколу №39 від 03.05.2022 відеоселекторної наради керівництва ГУНП, зобов`язано начальників структурних підрозділів ГУНП забезпечити надання працівникам відпусток згідно з графіками у кількості не більше 10 діб. Вказано довести інформацію про можливість (за необхідності) виїзду за межі області та кордону за попереднім погодженням начальника ГУНП. У разі виїзду за кордон необхідно надати до рапорту копії підтверджуючих документів щодо мети перебування в іншій країні.

Суд враховує, що про вказані обмеження для поліцейських ГУНП у Львівській області щодо строку перебування у відпустках та необхідності обґрунтування підстав виїзду за межі Львівської області було доведено до відома ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом наради особового складу СЗК №3 від 27.06.2022. Однак, на пропозицію відповідача повідомити про обставини, що зумовлюють необхідність виїзду за межі Львівської області під час відпустки, ОСОБА_1 відмовилась надати таку інформацію.

Суд зазначає, що вказані обмеження прав поліцейських на відпочинок та свободу пересування введені з об`єктивних причин, що пов`язані з запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану, щоденними бойовими діями на значній території України та особливим статусом та завданнями, які покладені на Національну поліцію України в цілому та на кожного поліцейського зокрема.

Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка в першу чергу спрямована на виконання покладених на поліцію повноважень. Складаючи присягу кожен працівник поліції повинен усвідомлювати свою високу відповідальність перед суспільством та обов`язок вірно служити Українському народові, а також необхідність сумлінно виконувати свої службові обов`язки. Тому, в даному випадку певні обмеження конституційних прав поліцейських на період дії правового режиму воєнного стану в першу чергу пов`язані з їх особливим статусом.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що встановлені керівництвом ГУНП у Львівській області обмеження в тривалості відпусток поліцейських та вимога повідомляти про мету і напрямок виїзду під час відпустки за межі Львівської області, є обґрунтованими. При цьому, такі обмеження не є абсолютними, та встановлюються керівником в кожному випадку індивідуально, з урахуванням конкретних обставин, повідомлених поліцейським.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не повідомила посадових осіб відповідача про підстави та напрямок виїзду за межі Львівської області та не вказала країну Європейського союзу, в яку вона мала намір виїхати під час відпустки, а тому у відповідача не було достатніх підстав для надання позивачці відпустки тривалістю понад 10 діб з правом виїзду за межі Львівської області та кордону України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів в повному об`ємі правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ст.139 КАС України такі стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 23.01.2023.

Суддя Р.І. Кузан