Справа № 460/6774/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/6774/22 пров. № А/857/13804/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львів апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року, прийняте суддею Поліщук О.В. в м. Рівне, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 460/6774/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії оформлені рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.01.2022 № 93 щодо відмови в зарахуванні позивачу до стажу державної служби періоду роботи на посадах Державної митної служби України з 16.02.1993 року по 20.01.2022 року та переведенні його на пенсію за віком, згідно із Законом України «Про державну службу»;

- зобов`язати зарахувати позивачу до стажу державної служби періоду роботи на посадах Державної митної служби України з 16.02.1993 року по 20.01.2022 року та перевести його з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, здійснивши її перерахунок та виплату, з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 01.02.2022 року;

- зобов`язати призначити та виплачувати позивачу пенсію державного службовця за віком, із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 21.01.2021 року № 7.13-22-35-17 та № 7.13-22-35-16, виданих Рівненською митницею Держмитслужби з 21.12.2021 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.01.2022 року № 93 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та не зарахування ОСОБА_1 до стажу державної служби періодів роботи на посадах Державної митної служби України з 16.02.1993 року по 07.09.1993 року, з 11.04.1997 року по 31.05.2013 року, з 25.12.2013 року по 20.01.2022 року.

Зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посадах Державної митної служби України з 16.02.1993 року по 07.09.1993 року, з 11.04.1997 року по 31.05.2013 року, з 25.12.2013 року по 20.01.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати з 21.01.2022 року ОСОБА_1 пенсію державного службовця за віком із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 21.01.2022 року № 7.13-22-35-16 та № 7.13-22-35-17, виданих Рівненською митницею Держмитслужби.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 (двадцять) коп.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію державного службовця, а тому відповідач має обов`язок її призначити.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж державної служби для призначення пенсії державного службовця. Позивач вважає, що робота на посадах Державної митної служби не зараховується до стажу державної служби.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20.01.2022 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про переведення його на пенсію на умовах Закону України «Про державну службу».

27.05.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу», оскільки позивач не працював на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 цього Закону і не мав 20 років стажу на таких посадах.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся в суд із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ (далі Закон № 889-VІІІ), який набрав чинності з 01.05.2016 року, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ залишено право на призначення пенсій за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі Закон № 3723-ХІІ) особам, які до 01.05.2016 року набули певну кількість стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Зокрема, таким правом користуються державні службовці, які станом на 01.05.2016 року не займають посади державної службові, але набули не менше 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та особи, які набули не менше 10 років такого стажу та станом на 01.05.2016 року займають посади державних службовців.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги слідує, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатній стаж державної служби, який полягає у неврахуванні трудового стажу позивача у органах митного контролю.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених чинним на той час законодавством.

Обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону № 889-VII) здійснювалося відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Апеляційний суд встановив те, що позивач працював на різних посадах в органах митного контролю, зокрема:

з 16.02.1993 року по 07.09.1993 року - інспектор митниці, Рівненська митниця;

з 08.09.1993 року по 10.04.1997 року - старший інспектор уповноважений по Гощанському району, Рівненська митниця;

з 11.04.1997 року по 26.01.1998 року старший інспектор вантажного відділу № 1, Рівненська митниця;

з 27.01.1998 року по 02.03.2000 року - начальник відділу митного оформлення транспортних засобів, Рівненська митниця;

з 03.03.2000 року по 24.05.2000 року - начальник пасажирського відділу, Рівненська митниця;

з 25.05.2000 року по 15.02.2001 року - інспектор вантажного відділу № 1, Рівненська митниця;

з 16.02.2001 року по 03.04.2005 року - інспектор чергової оперативної частини, Рівненська митниця;

з 04.04.2005 року по 05.04.2010 року - головний інспектор по озброєнню та засобах захисту господарсько-експлуатаційного відділу, Рівненська митниця;

з 06.04.2010 року по 31.05.2013 року - головний інспектор відділу оперативних чергових, Рівненська митниця;

з 01.06.2013 року по 31.10.2013 року - головний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рівне-центральний», Рівненська митниця Міндоходів;

з 01.11.2013 року по 01.12.2014 року - головний державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рівне-центральний», Рівненська митниця Міндоходів;

з 02.12.2014 року по 06.06.2018 року - головний державний інспектор сектору чергових, Рівненська митниця ДФС;

з 07.06.2018 року по 04.12.2019 року - головний державний інспектор відділу чергових, Рівненська митниця ДФС;

з 05.12.2019 року по 14.07.2021 року - головний державний інспектор відділу чергових,

Поліська митниця Держмитслужби;

з 15.07.2021 року по 20.01.2022 року - головний державний інспектор відділу чергових, Рівненська митниця.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, який діяв на час проходження позивачем митної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів митного контролю.

Крім того, 04.07.2013 року статтю 37 Закону № 3723-ХІІ було доповнено новою частиною, згідно із якою, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку

Спеціальним законом, що визначає статус працівників митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Митний кодекс України.

Стаття 154 Митного кодексу України від 1991 року передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.

Статтею 430 Митного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Частиною 1 статті 569 Митного кодексу України (прийнятий 13 березня 2012 року) встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно до статті 588 цього Кодексу, пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Апеляційний суд встановив те, що 15.10.1997 року позивачу присвоєно персональне звання «інспектор митної служби 1 рангу», 04.11.1999 року «радник митної служби 3 рангу», 11.06.2003 року «радник митної служби 2 рангу», 01.04.2004 року «інспектор митної служби 1 рагу», 28.07.2004 року «радник митної служби 3 рангу», 25.06.2005 року «радник митної служби 2 рангу», 30.05.2013 року 12 ранг державного службовця, 25.12.2013 року «радник податкової та митної справи 2 рангу».

Отже, час роботи позивача в органах митного контролю з 16.02.1993 року по 20.01.2022 року необхідно зарахувати до стажу державної служби.

Водночас, апеляційний суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувало до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ 6 років 7 місяців 11 днів, а саме: з 15.12.1987 року по 12.12.1988 року, з 02.01.1991 року по 17.06.1992 року, з 08.09.1993 року по 10.04.1997 року, з 01.06.2013 року по 24.12.2013 року, що частково охоплює період роботи позивача у органах митного контролю.

Тому, суд першої інстанції вірно визначив, що позивачу до стажу державної служби необхідно зарахувати періоди його роботи в органах митного контролю: з 16.02.1993 року по 07.09.1993 року, з 11.04.1997 року по 31.05.2013 року та з 25.12.2013 року по 20.01.2022 року.

Отже, враховуючи стаж роботи позивача в органах митного контролю, який зараховується до стажу державної служби, апеляційний суд встановив, що стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) становить більше 10 років. На дату набрання чинності Законом № 889-VIII позивач працював на посаді, яка прирівняна до державної служби. На час подання заяви про переведення на пенсію державного службовця досяг 65 років і має більше 35 років страхового стажу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що позивач має право на переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця на підставі пункту 10 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у переведенні позивача на пенсію державного службовця необхідно скасувати як протиправне та зобов`язати відповідача перевести (призначити) позивача на пенсію державного службовця за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, зарахувавши періоди його роботи в органах митного контролю: з 16.02.1993 року по 07.09.1993 року, з 11.04.1997 року по 31.05.2013 року та з 25.12.2013 року по 20.01.2022 року до стажу державної служби.

При цьому, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, вірно, з метою захисту прав позивача, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити позивачу пенсію державного службовця в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 21.01.2021 року № 7.13-22-35-17 та № 7.13-22-35-16, виданих Рівненською митницею Держмитслужби з 21.12.2021 року.

Це пояснюється тим, що апеляційний суд встановив право позивача на пенсію державного службовця, законодавчо встановлений розмір пенсії становить 60 відсотків заробітку і для цього орган у якому працював позивач видав відповідні довідки про розмір складових заробітної плати для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі № 460/6774/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Постанова складена 20.01.2023 року