Справа № 280/2524/22
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
З ПИТАНЬ ПЕРЕГЛЯДУ СУДОВОГО РІШЕННЯ ЗА НОВОВИЯВЛЕНИМИ ОБСТАВИНАМИ
17 січня 2023 року об 11 год. 48 хв.Справа № 280/2524/22 Провадження №Н/280/8/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Новікової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Михайлової К.І.
представника заявника Галагуза М.О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву Запорізької обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі №280/2524/22
до Запорізької обласної прокуратури
про стягнення середнього заробітку,
16 лютого 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20 про поновлення на посаді позивача за період з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 212899,87 грн., із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 212899,87 грн. (двісті дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 87 копійок), із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

01.11.2022 рішення набрало законної сили.

01.12.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява Запорізької обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказав на те, що рішенням суду по справі №280/2524/22 стягнуто на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20, проте постановою Верховного Суду від 31.10.2022 було задоволено касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та обласної прокуратури, скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20, ухвалено у цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Представник прокуратури вказував на те, що враховуючи законність дій, рішень відповідача при звільненні позивача, відповідальність у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, як скасовано Верховним Судом, не може бути застосована до обласної прокуратури, оскільки наказ про звільнення є законним, скасуванню не підлягав, а відповідно позивач не підлягав поновленню як незаконно звільнений працівник. Просить задовольнити заяву.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, зазначає, що рішення суду є обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.04.2021 Третій апеляційній адміністративний суд по справі №280/3607/20 постановив:

апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора та Запорізької обласної прокуратура задовольнити частково;

рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі №280/3607/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково;

визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.04.2020 №312 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки»;

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області №731к від 29.04.2020 щодо звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру»;

поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області;

стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 квітня 2020 по 15 квітня 2021 в сумі 260451,11 гривень, що визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів та без урахування вже виплачених сум;

стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора та Запорізької обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 440 (чотириста сорок) гривень 40 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. з кожного.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20 набрала законної сили 15.04.2021.

01.02.2022 Запорізькою обласною прокуратурою видано наказ №62к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області з 01.05.2020.

Позивач вважаючи, що у період з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року відповідачем не виконувалось рішення суду щодо його поновлення на роботі, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 по справі №280/2524/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 212899,87 грн. (двісті дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 87 копійок), із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Водночас, постановою Верховного Суду від 31.10.2022 скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 та постанову Третього

апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20, ухвалено у цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У зв`язку з ухваленням зазначеної постанови Верховного Суду, Запорізька обласна прокуратура вважає, що наявні підстави для скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 по справі №280/2524/22, у зв`язку з чим звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення судів з дня набрання ними законної сили підлягають безумовному виконанню на всій території України не залежно від того чи погоджується сторона з прийнятим рішенням та чи планує подальше його оскарження.

В свою чергу, рішення судів у справах пов`язаних з поновленням на роботі підлягають негайному виконанню, навіть не зважаючи на набрання/не набрання рішенням законної сили.

Такий підхід обумовлений тим, що звільнений працівник під час звільнення втрачає можливість заробляти кошти необхідні для проживання, а тому існує необхідність не лише у швидкому розгляді адміністративної справи, а і у швидкому відновленні порушених прав.

В свою чергу, статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Тобто, стаття 236 КЗпП України встановлює міру відповідальності роботодавця перед працівником за невиконання своєчасно рішення про поновлення на роботі.

Як встановлено судом під час розгляду справи та не спростовано сторонами, позивача поновлено на посаді відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20.

Разом з тим, рішення про поновлення позивача на посаді Запорізькою обласною прокуратурою фактично виконано 01.02.2022.

За змістом положень статті 236 Кодексу законів про працю України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не за загальним правилом з дати набрання ним законної сили, а негайно з моменту його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави. Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВЕРХОВНОГО СУДУ від 24.09.2021 по справі №640/775/19.

В даному випадку, судом встановлено, що відповідачем не виконувалось рішення суду, яке підлягало безумовному виконанню, а відповідно позивача було позбавлено можливості заробляти на життя працею протягом тривалого періоду, що є підставою для застосування положень статті 236 КЗпП України.

Та обставина, що Верховним Судом була скасована постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20, а у позові позивачу було відмовлено, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки це не змінює того, що відповідач з 15.04.2021 не виконував покладені на нього рішенням суду обов`язки, не видав наказ про поновлення позивача на роботі, а також не виплачував йому заробітну плату до скасування Верховним Судом рішень судів попередніх інстанцій по справі №280/3607/20.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Запорізької обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі №280/2524/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Cуддя І.В. Новікова