Справа № 400/4179/22
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

24 січня 2023 р.справа № 400/4179/22

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачіввідповідач 1: Миколаївська обласна прокуратура, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030 відповідач 2: Миколаївська окружна прокуратура, Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54001,

провизнання відмови в наданні публічної інформації протиправною; визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Миколаївської обласної прокуратури (надалі - відповідач 1), в якому просить суд:

1) визнати протиправною відмову Миколаївської обласної прокуратури в наданні інформації за запитами про доступ до публічної інформації № 2Д/1-1 від 12 серпня 2022 р. та № 2Д/1-2 від 16 серпня 2022 р.;

2) визнати протиправною бездіяльність Миколаївської обласної прокуратури щодо ненадання повної, точної та достовірної відповіді на запит № 2Д/1-3 від 22 серпня 2022 р.;

3) зобов`язати Миколаївську обласну прокуратуру надати повну, точну та достовірну інформацію на вищеперелічені запити.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

12 і 16 серпня 2022 р. ОСОБА_1 подав до Миколаївської окружної прокуратури запити на інформацію, в яких просив надати йому копії позовної заяви з додатками та заяви про забезпечення позову, які були подані Миколаївською окружною прокуратурою до господарського суду.

Миколаївська окружна прокуратури відмовила в наданні інформації, посилаючись на те, що процесуальне законодавство містить вичерпний перелік осіб, яким надсилається позовна заява з додатками та інші процесуальні документи, до яких ОСОБА_1 не належить.

22 серпня 2022 р. позивач подав до Миколаївської окружної прокуратури новий запит, в якому просив надати інформацію про розмір витрат прокуратури на виготовлення копій документів, повідомити про наявність в прокуратурі електронних копій запитуваних документів, а також надати інформацію про особу, яка готувала відповіді на попередні запити від 12 і 16 серпня 2022 р., зокрема про наявність у неї юридичної освіти та проходження в навчальному закладі дисциплін Адміністративне право, Адміністративний процес і оцінки за них.

На останній запит Миколаївська окружна прокуратура надала відповідь, яку позивач розцінив як неповну.

На думку позивача, Закон України Про доступ до публічної інформації наділяє його правом отримати процесуальні документи, не маючи статусу учасника судового провадження, так як такі документи створені Миколаївською окружною прокуратурою на виконання своїх обов`язків, а отже є публічною інформацією, доступ до якої гарантується йому названим Законом.

Також позивач послався на наявність суспільного інтересу до публічної інформації, яка ним запитувалась.

Відповідач 1 подав відзив, в якому пояснив, що Миколаївська обласна прокуратура не є належним відповідачем, так як запити на інформацію подавались ОСОБА_1 до Миколаївської окружної прокуратури, яка є самостійним органом в системі органів прокуратури і саме нею позивачу надавались відповіді. Зазначені обставини виключають можливість задоволення позовних вимог до Миколаївської обласної прокуратури (а. с. 108-111).

У зв`язку з тим, що позивач наполягає на тому, що саме Миколаївська обласна прокуратура є належним відповідачем за його вимогами, так як Миколаївська окружна прокуратура не є самостійною юридичною особою та є підпорядкованою і підзвітною Миколаївській обласній прокуратурі, тобто заперечує проти заміні відповідача на належного, судом до участі у справі в процесуальному статусі другого відповідача залучено Миколаївську окружну прокуратуру (надалі - відповідач 2) (а. с. 115-116).

Відповідач 2 подав відзив, в якому позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. На думку відповідача 2, оскільки публічна інформація, яку запитував позивач, містилась в процесуальних документах створених прокуратурою для подання до суду, в такому випадку правовідносини щодо її отримання врегульовані відповідним процесуальним кодексом. Крім того, запитувані документи містили персональні дані фізичних осіб, а також конфіденційну інформацію про освіту працівника Миколаївської окружної прокуратури, яка може бути надана тільки за його згодою. Також відповідач 2 заперечив проти доводів позивача щодо суспільного інтересу на запитувану інформацію (а. с. 121-126).

Позовна заява залишалась без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) (а. с. 77-78).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

12 серпня 2022 р. ОСОБА_1 подав до Миколаївської окружної прокуратури запит на інформацію № 2Д/1-1, в якому на підставі Закону України Про доступ до публічної інформації просив надати йому ... копію позовної заяви вх. № 1544/22 від 08.07.2022 по справі № 916/1485/22 за позовом заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури … в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради … до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Фолькленд … разом з усіма додатками до неї, зокрема заявою про забезпечення позову вх. 2-533/22 від 08.07.2022. (а. с. 18-19).

Листом від 16 серпня 2022 р. Миколаївська окружна прокуратура відмовила в наданні інформації, пославшись на приписи ст. 172 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відповідно до якої позовна заява з додатками надсилається тільки учасникам справи, яким ОСОБА_1 не є (а. с. 26).

Не погодившись з правомірністю такої відмови, 16 серпня 2022 р. позивач повторно звернувся до Миколаївської окружної прокуратури із запитом на інформацію № 2Д/1-2, аналогічному за змістом попередньому запиту від 12 серпня 2022 р. (а. с. 20-22).

19 вересня 2022 р. Миколаївська окружна прокуратура листом відмовила позивачу в наданні інформації з мотивів викладених в попередньому листі від 16 серпня 2022 р. Додатково відповідач 2 зазначив, що позовна заява і заява про забезпечення позову містять персональні дані фізичних осіб, що унеможливлює їх надання на запити позивача (а. с. 27).

22 серпня 2022 р. ОСОБА_1 надіслав до Миколаївської окружної прокуратури останній запит № 2Д/1-3 (а. с. 23-25), в якому просив надати:

а) електронну копію документу, яким встановлено розмір фактичних витрат Миколаївської окружної прокуратури на копіювання і друк документів;

б) інформацію про наявність в Миколаївській окружній прокуратурі електронної копії позовної заяви вх. № 1544/22 від 8 липня 2022 р. у справі № 916/1485/22 за позовом заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради до ТОВ Фолькленд разом з усіма додатками до неї, в тому числі заявою про забезпечення позову вх. 2-533/22 від 8 липня 2022 р.;

в) інформацію про особу, яка є відповідальною за складання тексту відповіді на запити №№ 2Д/1-1, 2Д/1-1 від 12 і 16 серпня 2022 р. відповідно, а також на запити № 50-4397вих-22 від 16 серпня 2022 р. і № 50-4461вих-22 від 19 серпня 2022 р.;

г) інформацію чи мала особа, яка є відповідальною за складання відповіді на запити № 50-4397вих-22 від 16 серпня 2022 р. і № 50-4461вих-22 від 19 серпня 2022 р., юридичну освіту;

д) інформацію чи проходила особа, яка є відповідальною за складання відповіді на запити № 50-4397вих-22 від 16 серпня 2022 р. і № 50-4461вих-22 від 19 серпня 2022 р., курс Адміністративне право і Адміністративний процес та які оцінки мала за цими дисциплінами.

У відповідь на цей запит Миколаївська окружна прокуратура листом від 25 серпня 2022 р. надала ОСОБА_1 таку інформацію (а. с. 28-29):

а) порядок відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, які надаються за запитами на публічну інформацію встановлено розділом VI Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора 6 серпня 2020 р. № 363 (надалі - Інструкція № 363);

б) в органах прокуратури функціонує інформаційно-аналітична система Облік та статистика органів прокуратури, в якій до електронних наглядових проваджень долучаються електронні копії процесуальних документів, в тому числі і позовних заяв. Користувачами системи є виключно працівники прокуратури;

в) особою, яка здійснювала розгляд звернень позивача, є прокурор Миколаївської окружної прокуратури Тищенко О.;

г) за приписами ст. 27 Закону України Про прокуратуру однією з вимог до прокурора окружної прокуратури є наявність вищої юридичної освіти;

д) згідно з рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2021 від 20 січня 2012 р., інформація про освіту відноситься до персональних даних, отже є конфіденційною.

Спір між сторонами склався з приводу різного розуміння характеру спірних правовідносин: сторони не мають розбіжностей в тому, що інформація, яка запитувалась, має характер публічної, але позивач вважає, що її отримання можливе за процедурами встановленими Законом України Про доступ до публічної інформації, тоді як відповідач 2 переконаний, що отримання такої інформації регулюється виключно процесуальним законодавством.

Згідно з преамбулою Закону України Про доступ до публічної інформації, він визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Як визначено ст. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (ст. 13 ч. 1 п. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації).

Відповідно до ст. 2 ч. 1 п. 2 Закону України Про прокуратуру, на прокуратуру покладаються такі функції, як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням наведених норм, слід дійти висновку, що позовна заява з додатками та заява про забезпечення позову, які складені органом прокуратури для подання до суду на виконання такого обов`язку як представництво інтересів держави в суді, відповідають всім ознакам публічної інформації, які визначені ст. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації, а Миколаївська окружна прокуратура по відношенню до такої публічної інформації виступає її розпорядником.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 7 лютого 2018 р. у справі № 817/1432/15 … визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень. (рішення суду доступне в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/72324104).

В даному випадку один суб`єкт владних повноважень - Миколаївська окружна прокуратура, на виконання своїх функцій і повноважень, створила публічну інформацію у виді позовної заяви з додатками та заяви про забезпечення позову, які призначені для подання до іншого суб`єкта владних повноважень - господарського суду, який після її отримання також стає її розпорядником.

Окремо суд відзначає, що незважаючи на те, що після підготовки позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вони подаються до суду, який вправі залишити їх без руху, повернути, відмовити у відкритті провадження в господарській справі тощо, це не змінюють того, що названі документи після їх створення і до моменту подання до суду вже набувають статусу публічної інформації, на яку в повній мірі поширюється дія Закону України Про доступ до публічної інформації.

Згідно з ст. 13 Закону України Про доступ до публічної інформації, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

В контексті спірних правовідносин цю норму слід розуміти таким чином, що якщо розпорядник має публічну інформацію, яка у нього запитується, при вирішенні питання доступу до цієї інформації перевагу мають норми Закону України Про доступ до публічної інформації.

Також суд звертає увагу на наступне.

Стаття 19 ч. 2 Закону України Про доступ до публічної інформації визначає, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

За приписами ст. 9 ч. 1, 2 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, які подали апеляційну чи касаційну скаргу на відповідне рішення, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про доступ до судових рішень, особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до відповідного суду з письмовою заявою про:

1) надання можливості ознайомитися із судовим рішенням у приміщенні суду;

2) надання можливості виготовити копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів;

3) виготовлення копії судового рішення апаратом суду;

4) надання повного доступу до судового рішення в Реєстрі, яким вирішено питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки.

У заяві особа повинна обґрунтувати, чому вона не змогла ознайомитися із судовим рішенням у Реєстрі, а також чому вона вважає, що судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків.

Заява розглядається суддею, який ухвалив рішення, невідкладно, а якщо вона потребує додаткового вивчення - протягом трьох робочих днів.

Про результати розгляду заяви повідомляється особа, яка звернулася із заявою, не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної заяви.

За виготовлення копії судового рішення справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Особи, які звернулися із заявою про видачу копії судового рішення у справах, які розглядалися судами, розташованими на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати судового збору. За повторну видачу копії судового рішення у таких справах справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

В ознайомленні із судовим рішенням та у виготовленні його копії належить відмовити, якщо:

1) до суду звернулася особа, яка не має процесуальної дієздатності, або особа від імені заінтересованої особи за відсутності відповідних повноважень;

2) матеріали справи передані до іншого суду чи на зберігання до державної архівної установи, а електронна копія судового рішення відсутня;

3) судове рішення безпосередньо не стосується прав, свобод, інтересів чи обов`язків цієї особи.

Забороняється відмовляти в доступі до відповідного судового рішення заявникам, стосовно яких судом вжито заходів щодо забезпечення позову або запобіжних заходів.

Рішення про відмову у наданні доступу до судового рішення викладається суддею в письмовій формі та повинно бути вмотивованим. Таке рішення може бути оскаржене до суду в загальному порядку.

Надання дозволу на доступ до судового рішення або відмова в цьому можуть бути оскаржені до голови відповідного суду або до суду в порядку, передбаченому законом.

За правилами цієї статті забезпечується також доступ осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до матеріалів справи, що необхідні для оскарження судового рішення.

Порівняльний аналіз наведених норм засвідчує, що Закон України Про доступ до публічної інформації гарантує отримання будь-якою особою у будь-якого розпорядника будь-якої публічної інформації і таке право нічим не обмежене. ГПК України закріплює право на ознайомлення з матеріалами справи особи, яка не є учасником судового провадження, виключно у випадку, якщо суд вирішив питання про її права або обов`язки, тобто під час апеляційного чи касаційного оскарження, що в такому разі виключає можливість ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції. Так само, Закон України Про доступ до судових рішень визначальною умовою для реалізації права на ознайомлення з матеріалами справи, передбачає вплив рішення на права чи обов`язки особи.

За таких умов, сфера дії ГПК України та Закону України Про доступ до судових рішень в частині отримання за їх процедурами доступу до публічної інформації, є значно вужчими за сферу дії Закону України Про доступ до публічної інформації, який з урахуванням вищенаведеної ст. 13 останнього Закону і має застосовуватись розпорядником.

Суд наголошує, що за умови конфлікту між різними нормативними актами щодо реалізації особою права на отримання публічної інформації, розпорядник повинен керуватись нормами Закону України Про доступ до публічної інформації і встановивши, що запитувана інформація є публічною і мається в його розпорядженні, за умови відсутності законодавчо встановлених перешкод в її наданні, повинен надати її запитувачу, безвідносно того, що інші нормативні акти встановлюють інші умови та процедури її отримання.

Відповідно до ст. 1 ч. 2 Закону України Про доступ до публічної інформації, публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, Законом презюмується відкритість публічної інформації.

Стаття 22 ч. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачає, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Даний перелік випадків законної відмови в наданні публічної інформації є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Суд констатує, що жоден з цих випадків не може бути застосований до запитів позивача в частині отримання публічної інформації у виді копій позовної заяви з додатками та заяви про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови Миколаївської окружної прокуратури надати інформацію на запити № 2Д/1-1 від 12 серпня 2022 р. та № 2Д/1-2 від 16 серпня 2022 р., а також зобов`язання відповідача 2 надати відповіді на вказані запити, підлягають задоволенню.

В той же час інші позовні вимоги, задоволенню не підлягають.

Так, в запиті від 22 серпня 2022 р. № 2Д/1-3 ОСОБА_1 просив надати електронну копію документу, яким встановлено розмір фактичних витрат Миколаївської окружної прокуратури на копіювання і друк документів.

В цій частині відповідач 2 відповів, що порядок відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, які надаються за запитами на публічну інформацію встановлено Інструкцією № 363.

З формулювання запиту позивача слідує, що він просив надати документ, яким встановлено розмір всіх витрат відповідача 2, пов`язаних з фінансуванням надання відповідей на запити на публічну інформацію, зокрема необхідністю друку документів.

Аналіз норм розділу VІ Інструкції № 363 дозволяє зробити висновок про те, що органи прокуратури не мають єдиного кошторису фінансування подібних витрат - у разі необхідності надання відповіді на запит та виготовлення більше ніж 10 сторінок документів, в кожному конкретному випадку за заявкою керівника прокуратури або її спеціального підрозділу бухгалтерською службою прокуратури готується рахунок для здійснення оплати фактичних витрат на копіювання або друк копій документів, що надаються за запитом на публічну інформацію.

Таким чином, в цій частині запиту позивач вимагав від відповідача 2 надання публічної інформації, якою він не володіє і не повинен володіти, що за приписами ст. 22 ч. 1 п. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації є законною підставою для відмови в наданні інформації.

Далі, в запиті від 22 серпня 2022 р. № 2Д/1-3 позивач просив надати йому інформацію про наявність в Миколаївській окружній прокуратурі електронної копії позовної заяви з додатками та заяви про забезпечення позову.

В цій частині лист відповідача 2 містить відповідь про те, що інформаційно-аналітична система Облік та статистика органів прокуратури містить електронні копії процесуальних документів, поданих органом прокуратури до суду.

Оскільки в даному разі мова йшла про надання не самої копії позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а тільки інформації про наявність в розпорядженні відповідача 2 їх електронних копій, відповідач 2 надав чітку та зрозумілу відповідь на цю частину запиту про наявність у нього електронних копій таких документів.

Так само на запит позивача з приводу інформації про особу, яка готувала відповіді на його запити, відповідач 2 навів конкретне прізвище працівника Миколаївської окружної прокуратури.

Таким чином, на перші три пункти запиту від 22 серпня 2022 р. № 2Д/1-3 відповідачем 2 надана повна відповідь.

Що стосується останніх двох пунктів цього запиту, в яких позивач просив надати йому інформацію про наявність у виконавця відповіді юридичної освіти та проходження ним курсів Адміністративне право і Адміністративний процес та оцінок за них, суд звертає увагу позивача на ту обставину, що в цих пунктах мова йде про особу, яка готувала відповіді на запити № 50-4397вих-22 від 16 серпня 2022 р. і № 50-4461вих-22 від 19 серпня 2022 р., які не є предметом розгляду в цій справі - позовні вимоги стосуються розгляду Миколаївською окружною прокуратурою виключно запитів позивача під номерами 2Д/1-1 від 12 серпня 2022 р., 2Д/1-2 від 16 серпня 2022 р. та 2Д/1-3 від 22 серпня 2022 р., що виключає можливість надання судом правової оцінки відповіді відповідача 2 на такі пункти запиту, відповідно, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є інвалідом 1 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а. с. 74), а тому на підставі приписів ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України Про судовий збір він звільнений від сплати судового збору.

Одночасно з позовною заявою, позивач подав докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 100 грн.

На підтвердження таких витрат надані ордер про надання правничої (правової) допомоги, виданий ОСОБА_1 адвокату Рябець О.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД № 003077 від 18 жовтня 2017 р. на ім`я адвоката Рябець О.М., договір № 02/08/22 про надання правничої допомоги від 30 серпня 2022 р. з додатковою угодою від 1 вересня 2022 р., акт наданих послуг, прибутковий касовий ордер № 26/1 від 7 вересня 2022 р. на суму 8 100 грн. (а. с. 15-17, 30-34).

Як слідує з цих документів, представником позивача надані такі правові послуги:

- консультація, аналіз нормативної бази, пошук судової практики - 2 години, на суму 2 000 грн.,

- формування правової позиції та складання позовної заяви - 3 години, на суму 4 500 грн.,

- складання та підготовка додатків до позовної заяви, засвідчення копій, направлення документів до суду - 2 години, на суму 1 600 грн., а всього 8 100 грн.

Як передбачено ст. 134 ч. 2 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 134 ч. 4 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ст. 134 ч. 5 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції, Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

В даному випадку, справа не є складною, обсяг доказів, які надані позивачем досить обмежений, справа розглянута в спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, а тому заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 100 грн., є неспівмірними та непропорційними складності справи та обсягу роботи виконаної адвокатом, у зв`язку з чим суд проходить до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню до 1 000 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Миколаївської обласної прокуратури (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030, ) та Миколаївської окружної прокуратури (Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54001, ), задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Миколаївської окружної прокуратури (Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54001, ) в наданні публічної інформації на запити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) № 2Д/1-1 від 12 серпня 2022 р. та № 2Д/1-2 від 16 серпня 2022 р.

3. Зобов`язати Миколаївську окружну прокуратуру (Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54001, ) надати публічну інформацію на запити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) № 2Д/1-1 від 12 серпня 2022 р. та № 2Д/1-2 від 16 серпня 2022 р.

4. В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Миколаївської окружної прокуратури щодо ненадання повної, точної та достовірної відповіді на запит № 2Д/1-3 від 22 серпня 2022 р., відмовити.

5. В задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Миколаївську окружну прокуратуру надати повну, точну та достовірну відповідь на запит № 2Д/1-3 від 22 серпня 2022 р., відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської окружної прокуратури (Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень).

7. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А.О. Мороз