Справа № 440/10959/22
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10959/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № від 14 грудня 2022 року в частині обмеження призначеної до виплати пенсії максимальним розміром, в тому числі з урахуванням її індексації з березня 2022 року, згідно постанови КМУ № 118 від 16 лютого 2022 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, в тому числі після її індексації з березня 2022 року, згідно постанови КМУ № 118 від 16 лютого 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивачу з 07.01.2017 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 62% грошового забезпечення (вислуга років 24), розмір якої було обмежено сумою у розмірі 10740 грн.

24.04.2018 відповідачем проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, за результатами якого сума нарахованої пенсійної виплати склала 12145,09 грн.

З 03.07.2019 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 70% грошового забезпечення (вислуга років 28). При цьому до виплати з 03.07.2019 призначено пенсію з обмеженням максимальним розміром у сумі 15640,00 грн.

З 31.10.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 80% грошового забезпечення, загальний розмір пенсії склав 37451,95 грн, а до виплати призначено - 15640,00 грн.

Посилаючись на те, що відповідач протиправно відмовив у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки військової прокуратури Центрального регіону України від 01.10.2018 №18/24ПФвих.-18 та обмежив розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратила працездатність за період з 06.09.2017 по 02.07.2019, з 03.07.2019 по 30.10.2019 та з 31.10.2019, позивач звернувся до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №440/4610/19, яке набрало законної сили 23.04.2020, позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) з 7 січня 2017 року та провести виплати без обмеження максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум пенсії; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду у травні 2020 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії: з 07.01.2017 по 02.07.2019 у розмірі 12145,09 грн, з 03.07.2019 по 30.10.2019 у розмірі 26174,45 грн, з 31.10.2019 у розмірі 37451,95 грн.

Після виконання рішення суду виплата пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 23.04.2020, розпочата у розмірі 37481,55 грн.

За результатами виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №440/4610/19 в управлінні була облікована заборгованість: за період з 07.01.2017 по 02.07.2019 у розмірі 16589,13 грн, з 03.07.2019 по 30.10.2019 у розмірі 41118,24 грн, з 31.10.2019 у розмірі 100584,28 грн.

Розпорядженням відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.12.2022 №:

1) здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №4440/4610/19 без обмеження максимальним розміром станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок, а саме з 07.01.2017 у розмірі 12145,09 грн.;

2) обліковано в Головному управлінні суму заборгованості, яка підлягатиме виплаті за окремою бюджетною програмою за рішенням суду по справі №440/4610/19 у розмірі 16589,13 грн. за період з 07.01.2017 по 02.07.2019;

3) скасовано розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області: від 25.05.2020 № про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.07.2019 у розмірі 26174,45 грн; від 25.05.2020 № про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 31.10.2019 у розмірі 37451,95 грн та з 01.12.20149 в розмірі 37481,55 грн; розрахунки на доплату пенсії: за дорученням №Д від 25.05.2020 в сумі 41118,34 грн за період з 03.07.2019 по 30.10.2019 та за дорученням №Д/1 від 25.05.2020 в сумі 100584,28 грн за період з 31.10.2019 по 22.04.2020;

4) проведено розмір пенсії ОСОБА_2 у відповідність до чинного законодавства та розпочато її виплату з 01.01.2023 у розмірі 20930 грн.

Так, у розпорядженні зазначено, що після виділення коштів на виплату заборгованості за судовими рішеннями на 2022 рік Пенсійним фондом України була здійснена перевірка правильності виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 по справі № 440/4610/19. Листом від 02.12.2022 за № 2800-030203-8/51747 Пенсійним фондом України було повідомлено, що на виконання рішення суду, яким зобовязано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати та інших доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) встановлюються без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

Позивач не погодившись з розпорядженням відповідача від 14.12.2022 № та діями відповідача щодо проведення перерахунку пенсії з 01.03.2022, з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з обмеженням її максимальним розміром, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі-Закон № 2262-ХІІ).

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI частина 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ викладена у новій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII частина 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнена реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень" .

У подальшому відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" від 12.04.2016 р. №1080-VIII статтю 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення №7-рп/2016 положення ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення ч.7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 20.12.2016.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2017 , у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-XII слова і цифри "у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р." замінено словами і цифрами "по 31.12.2017 р.".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року по справі №522/16881/17, від 09 лютого 2021 року по справі №1640/2500/18 та від 17 травня 2021 року по справі № 343/870/17.

Обмеження максимального розміру пенсії запроваджені також Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI.

Згідно зі статтею 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність

Застосування відповідачем положень статті 2 Закону №3668-VI суперечить висновкам, що викладені в рішенні Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, згідно з якими обмеження пенсії максимальним розміром особам, які отримують пенсію за Законом №2262, не відповідає статті 17 Конституції України.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Право на перерахунок з 07 січня 2017 року пенсії позивача без обмеження максимальним розміром встановлене рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №440/4610/19, яке набрало законної сили, тому не потребує доказуванню при розгляді даної справи.

Судом у даній справі було встановлено, що пенсійні виплати ОСОБА_1 упродовж 2017 року були обмежені сумою у розмірі 10740 грн., а з 01.01.18 - величиною, що дорівнює: десяти прожитковим мінімумам для осіб, які втратили працездатність, а саме: пенсію призначено з 03.07.2019 у розмірі 26174,45 грн., а до виплати встановлено у розмірі 15640,30 грн.; з 31.10.2019 - загальний розмір пенсії склав 37451,95 грн., а до виплати призначено 15640 грн.

Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування обмеження розміру пенсії позивача максимальною величиною за вказані періоди, та про задоволення позовних вимог в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №440/4610/19 розпорядженнями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.05.2020 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром: з 07.01.2017 по 02.07.2019 у розмірі 12145,09 грн, з 03.07.2019 по 30.10.2019 у розмірі 26174,45 грн, з 31.10.2019 у розмірі 37451,95 грн.

Проте, починаючи з 03.07.2019 пенсія виплачується не в повному обсязі, а саме з обмеженням її максимальним розміром.

Згідно із ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення (обрахунку) пенсії.

Поряд з цим, позивач змушений повторно звертатися до суду із позовними вимогами щодо оскарження дій пенсійного фонду з приводу застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії останнього на підставі Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VII від 24.12.2015 року, що визнано судовим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №440/4610/19 неправомірним.

Суд зазначає, наведене є неприпустимим в силу ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 2 ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, та не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

Право позивача на нарахування пенсії без її обмеження є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати пенсії позивачу після її перерахунку на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №440/4610/19 з обмеження максимальним розміром станом на дату, з якої судом зобовязано здійснити такий перерахунок, а саме з 07.01.2017 по 02.07.2019 у розмірі 12145,09 грн, є протиправними.

А отже, спірне розпорядження від 14.12.2022 № не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене та з метою ефективного захисту і відновлення порушених прав позивача, суд вважає необхідним зобов`язати ГУПФУ у Полтавській області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром починаючи з 03.07.2019 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром після її індексації з березня 2022 року, згідно постанови КМУ № 118 від 16 лютого 2022 року, суд зазначає наступне.

Спір у цій частині стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації з 01.03.2022 максимальним розміром.

З 01.03.2022 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з огляду на її індексацію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році". Внаслідок перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.03.2022 склав 42748,64 грн, проте до виплати призначена пенсія у розмірі 37567,95 грн.

Суд зауважує, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Системний аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 дає підстави для висновку, що з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18.

У постанові від 16.1.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI.

З огляду на викладене, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Залученою до матеріалів справи копією протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022 підтверджено, що пенсійний орган провів індексацію пенсійної виплати позивача, внаслідок чого розмір пенсійної виплати склав 42748,64 грн. Однак, фактично до виплати з 01.03.2022 позивачу нарахована пенсія у розмірі 37567,95 грн.

Суд визнає помилковими посилання пенсійного органу щодо наявності у статті 2 Закону №3668-VI положень стосовно можливості обмеження пенсії максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

При цьому, суд враховує, що положення статті 2 Закону №3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд відповідно до ч. 2 ст. 9, п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України дійшов висновку про протиправність дій ГУПФ України в Полтавській області щодо проведення нарахування та виплати пенсії позивача після її індексації з 01.03.2022 з обмеженням максимального розміру та зобов`язання ГУПФ України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу після її індексації з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судового збору відсутні.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Отже, підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.12.2022 №.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром починаючи з 03.07.2019 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 після її індексації з 01 березня 2022 року максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 після її індексації з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва