Справа № 580/6246/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 січня 2023 року справа № 580/6246/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) подав позов до Міністерства фінансів України (далі Мінфін, відповідач-1) та Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі Головне управління, відповідач-2), в якому просить зобов`язати Головне управління ДФС у Херсонській області підготувати щодо позивача і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії: посадовий оклад 9200,00 грн; оклад за військовим або спеціальним званням 1480,00 грн; надбавка за вислугу років 50% - 5340,00 грн; надбавка згідно з підп. в підп. 1 п. 2 постанови КМУ від 09.03.2006 № 268 за високі досягнення у праці або виконання особливої важливої роботи (в наступному після втрати чинності вищевказаної постанови: надбавка за особливості проходження служби відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 (100%) 16020,00 грн; надбавка згідно з постановою КМУ від 15.06.1994 № 414 посадовим особам, які працюють в умовах режимних обмежень (15%)- 1380,00 грн; премія, яка встановлена для розрахунку пенсії (65,819%) 6055,35 грн (всього 39475,35 грн).

Ухвалою від 19.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом:

- приведення позовної заяви у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши в ній чіткий та зрозумілий зміст позовних вимог до кожного з відповідачів та виклад обставин відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- надання копій приведеної у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

12.01.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено адміністративний позов у новій редакції із аналогічними вимогами, що викладені у первісній редакції позову, виключивши зі складу відповідачів - Міністерство фінансів України.

Також подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення в суд, зазначивши, що унаслідок не включення до довідки від 01.02.2021 № 9/21-97-08-32 усіх додаткових видів грошового забезпечення, він тричі звертався до відповідача із відповідними заявами, однак відповіді не отримав. Крім того, вказав, що у зв`язку із бойовим діями в Україні, був вимушений покинути м. Херсон та переїхати до м. Черкаси, певний час проживав за кордоном, у вересні 2022 року повернувся на територію України та повторно звернувся із заявою про видачу довідки, однак отримавши в листопаді 2022 року відмову та зрозумівши, що не в змозі врегулювати спірне питання в позасудовому порядку, звернувся із даним позовом до суду.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддя зазначає таке.

Ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у соціальних спорах було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 240/12017/19, в якій відступаючи від висновків про те, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у соціальних спорах слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період, Верховний Суд зазначив таке.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексу адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суддя з`ясував, що Головним управлінням ДФС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі видано позивачеві довідку від 01.02.2021 № 9/21-97-08-32 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (направлено листом від 17.03.2021 № 54/14/21-97-08).

Таким чином суддя зазначає, що у березні 2021 року (з отримання листа від 17.03.2021 № 54/14/21-97-08) позивач мав дізнатися про перелік та розмір складових грошового забезпечення, що враховуються для розрахунку його пенсії, відтак і про порушення власних прав у частині не включення до довідки, як зазначає позивач, усіх належних додаткових видів грошового забезпечення, позивачеві повинно було бути відомо починаючи з березня 2021 року.

Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся до суду 14.12.2022, тобто з пропуском шестимісячного строку встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя зазначає, що з огляду на те, що позивач дізнався про порушення власних прав у березні 2021 року, то саме із вказаного періоду розпочав відлік строку звернення до суду. В даному випадку, повторні звернення позивача із заявами про видачу довідки протягом серпня 2021 - жовтня 2022 років та відмови у їх видачі не змінюють момент, з якого позивач дізнався про порушення власних прав та не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду.

Посилання позивача на введення в Україні воєнного стану в якості причини пропуску строку суд вважає не обґрунтованими, оскільки строк звернення із даним позовом сплив у жовтні 2021 року, тобто до введення в Україні воєнного стану. При цьому, жодних обставин, що перешкодили б позивачу звернутись із даним позовом у межах шестимісячного строку звернення із квітня 2021 року по жовтень 2021 року позивачем не зазначено, відповідних доказів не додано.

Отже, на переконання судді, позивач пропустив строк звернення в суд з даним позовом, не надавши при цьому належних доказів існування поважних причин його пропуску.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Одночасно суддя звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 169, 241, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 24.01.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК