Справа № 640/9688/22
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9688/22 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар Ольховська М.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , його представника Бубели І.С., представника відповідача Назарової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Бубели Андрія Миколайовича, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування наказу, поновлення на службі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- скасувати наказ № 229 о/с від 31.05.2022 "По особовому складу" про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління;

- поновити на займаній посаді майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління;

- зобов`язати виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що спірний наказ є протиправним, оскільки службове розслідування проведено з порушенням його проведення, поверхнево без дослідження фактичних та дійсних обставин справи, а саме те, що позивач після отримання наказу керівництва не зміг покинути окуповано територію, а керівництвом Національної поліції України не вчинялось жодних дій стосовно допомоги виїзду своїх підлеглих на підконтрольну територію України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2022 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Відповідачем подано відзив в якому наголошено про правильність висновків суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та надав особисті пояснення з приводу подій починаючи з 24.02.2022 по день його звільнення зі служби.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував щодо її задоволення.

Відповідно до частини другої статті 309 КАС у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану, з огляду на зазначене, колегия суддів продовжує розгляд справи на п`ятнадцять днів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 07.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в поліції, з 2009 року в органах внутрішніх справ, а з 02.07.2020 - обіймав посаду оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 157 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765), що виявилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, ненаданні інформації керівництву Херсонського управління Департаменту оперативного характеру про розташування сил та засобів військовослужбовців російської федерації на тимчасово окупованій території м. Херсон та Херсонської області, не виявленні фактів втягнення поліцейських, державних службовців та інших працівників поліції у злочинну діяльність, та не вжиття належних заходів щодо виконання вимог наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.04.2022 № 72, що призвело до не прибуття останнього до місця тимчасової дислокації Херсонського управління у період з 23 квітня до 30 травня 2022 року, застосовано до майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказ Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 157 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" було реалізовано наказом Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 229 о/с (по особовому складу), яким майора поліції ОСОБА_1 (0096269), оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління, з 31.05.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вищенаведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимим доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 1 Розділу І Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Розділу І Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Розділу II Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Діяльність і управління іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, та правоохоронними органами, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні держави, здійснюються згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 12 Розділу IV Закону України «Про національну безпеку України» сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Розділу IV Закону України «Про національну безпеку України» Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Вимогами ст. 7 Закону №580-VIII передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (частина 1 статті 8 Закону №580-VIII).

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У силу ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі ст. 60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (надалі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження і поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (надалі - Порядок №893).

Розділ ІІ Порядку №893 врегульовує питання призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Уповноважений керівник відповідно до п.2 розділу І цього Порядку - Міністр внутрішніх справ України, службова особа поліції, ректор закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділені повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Розділом V Порядку передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, якою, в свою чергу, передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено ие пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць.

Статтею 70 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою. За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії. Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дня видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Відповідно до вимог розділу ІІІ Порядку №893, на час проведення службового розслідування поліцейський може бути відсторонений від виконання службових обов`язків (посади) у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) здійснюється на підставі письмового наказу керівника, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, воно не може тривати більше строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Особливості відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) визначено частинами четвертою - шостою статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 (надалі - Правила), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.

За змістом частин першої та другої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вимогами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Висновки суду.

Таким чином, вищенаведені норми визначають, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття спірного наказу відповідачем було проведено службове розслідування, яке суд першої інстанції вважає таким, що проведено з дотриманням порядку його проведення, всестороньо і у повній мірі, з дослідженням всіх обставин, з чим й погоджується суд апеляційної інстанції.

Зокрема, з матеріалів службового розслідування вбачається, що 31.05.2022 директором Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України затверджено висновок службового розслідування, зі змісту якого вбачається, що 27.04.2022 до Департаменту надійшла інформація від начальника Херсонського управління Департаменту підполковника поліції ОСОБА_2 щодо відсутності та не виходу на службу (робоче місце) з 23.04.2022 до теперішнього часу на службі оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління майора поліції ОСОБА_1 .

У ході проведення службового розслідування опитаний підполковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що 24.02.2022 російською федерацією, яка є країною-агресором, учинено відкритий воєнний напад на територію України. З 01.03.2022 до теперішнього часу у м. Херсон перебувають військовослужбовці російської федерації. У подальшому з окупованої території м. Херсона з числа співробітників Херсонського управління Департаменту за умови відсутності офіційного "зеленого коридору" виїхали 7 працівників, а інші 8 залишилися на захопленій ворогом території. При цьому ОСОБА_2 особисто з кожним працівником Херсонського управління, які продовжували залишатися на окупованій території, неодноразово проводилися роз`яснювальні бесіди щодо необхідності вибуття за межі тимчасово окупованої території Херсонської області.

08.04.2022 підпорядкованому особовому складу Херсонського управління Департаменту ОСОБА_2 у групі підрозділу, створеній на платформі месенджеру "WhatsApp", доведено вимоги наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану", згідно з яким працівникам органів та підрозділів поліції 11.04.2022 необхідно розпочати виконання функціональних обов`язків. Про ознайомлення з вимогами вказаного розпорядчого документа особисто проставив позначку кожен працівник Херсонського управління, у тому числі майор поліції ОСОБА_1

19.04.2022 працівникам Херсонського управління Департаменту у групі месенджеру "WhatsApp" ОСОБА_2 довів вимоги наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72 "Про визначення місць дислокації окремих територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту", та наголошено на тому, що тимчасово місце дислокації Херсонського управління Департаменту визначено за місцем знаходження ГУНП в Миколаївській області (м. Миколаїв). Про ознайомлення з вимогами вказаного наказу поставив позначку кожен працівник підрозділу, у тому числі - майор поліції ОСОБА_1 . Водночас, жоден з 8 співробітників управління, що продовжували перебувати на окупованій території, вимоги наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 та наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72 не виконали.

23.04.2022 о 09.31 год. ОСОБА_2 у групі месенджеру "WhatsApp" повторно розміщено вищезазначені накази Національної поліції України і Департаменту та повідомлено працівникам Херсонського управління, які продовжували перебувати на окупованих територіях, про необхідність прибути до м. Миколаєва та розпочати виконання покладених на кожного функціональних (службових) обов`язків. Кожного попереджено про персональну відповідальність. Про ознайомлення з вказаною інформацією всі 8 працівників Херсонського управління, у тому числі - майор поліції ОСОБА_1 , проставили відповідні позначки.

25.04.2022 втретє працівникам Херсонського управління Департаменту наголошено на тому, що відносно тих співробітників, хто не забезпечив виконання пунктів 1.3 наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72 та вимоги наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, будуть призначатися службові розслідування, за результатами яких працівники, які не розпочали виконання службових обов`язків та продовжують перебувати на тимчасово окупованих територіях, будуть звільнені за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Також у телефонному режимі ОСОБА_2 було попереджено працівників управління, які продовжували залишатися на окупованій ворожими військовослужбовцями російської федерації території, про те, що за фактами не прибуття до тимчасового місця дислокації Херсонського управління Департаменту відносно останніх будуть складатися відповідні акти про відсутність їх на службі.

27.04.2022 майор поліції ОСОБА_1 надіслав рапорт, у якому повідомив, що неодноразово на власному автомобілі намагався виїхати з окупованого м. Херсону у напрямку смт. Снігурівка Миколаївської області, а також у напрямку с. Давидів Брід Великоолександрівської ОТГ. Проте, ці спроби завершити не вдалося оскільки військовослужбовці ворожих сил російської федерації на незаконно створених ними пропускних пунктах взагалі не пропускали жодні транспортні засоби, внаслідок чого ОСОБА_1 був вимушений повернутися назад. Майор поліції ОСОБА_1 повідомляв, що має намір повторно здійснювати спробу виїзду за умови відсутності офіційного "зеленого коридору". Крім того, майор поліції ОСОБА_1 зазначає про те, що з ворогом не співпрацює, залишається відданим Присязі працівника поліції, на теперішній час дотримується умов конспірації.

06.05.2022 майор поліції ОСОБА_1 повторно надіслав рапорт про те, що на той момент були відсутні безпечні шляхи виїзду за межі окупованої Херсонщини, відсутній офіційний "зелений коридор", внаслідок чого він не має змоги виїхати.

За фактами не прибуття за місцем несення служби майора поліції ОСОБА_1 заступником начальника відділу оперативних розробок Херсонського управління Департаменту поліції України підполковником поліції ОСОБА_3 з 23.04.2022 у присутності співробітників управління майора поліції ОСОБА_4 , майора поліції ОСОБА_5 та капітана поліції ОСОБА_6 складено відповідні акти про відсутність на службі (роботі), копії яких надсилалися до Департаменту.

Опитана з цього приводу заступник начальника відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління підполковник поліції ОСОБА_7 пояснила, що у групі месенджеру "WhatsApp" ознайомилася з вимогами наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" та необхідності прибуття 11.04.2022 до місця несення служби.

Крім цього, про ознайомлення з вимогами вказаного розпорядчого документа особисто також проставив позначку кожен працівник Херсонського управління, у тому числі і оперуповноважений відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління майор поліції ОСОБА_1 11.04.2022 ОСОБА_7 за умови відсутності офіційного "зеленого коридору" з членами своєї родини (чоловіком та неповнолітнім сином) виїхала з окупованого м. Херсону спільно з оперуповноваженим відділу оперативних розробок Херсонського управління майором поліції ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_8 на приватному автомобілі, що належить ОСОБА_8 . Загалом з окупованої території м. Херсона з числа співробітників Херсонського управління за умови відсутності офіційного "зеленого коридору" виїхали 9 поліцейських. (....) З 01.05.2022 до теперішнього часу ОСОБА_7 постійно в телефонному режимі спілкувалася з майором поліції ОСОБА_1 з приводу наявних можливостей виїзду з окупованої території Херсонської області за умови відсутності "зеленого коридору", повідомлялося про проведення службового розслідування за фактом порушень виконавської дисципліни у частині не забезпечення виконання останнім вимог наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.04.2022 № 72. Інформація щодо спроби виїзду майора поліції ОСОБА_1 на підконтрольну Україні територію не надходила.

13.05.2022 майор поліції ОСОБА_1 через месенджер "WhatsApp" надіслав пояснення з вищевказаних обставин.

Так, у своєму поясненні майор поліції ОСОБА_1 зазначив, що з 24.02.2022 до теперішнього часу він перебуває на території Херсонської області та намагається виконувати функції та завдання, покладені на нього як на працівника поліції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2, пункту 24 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", при цьому суворо та неухильно дотримуючись принципів, визначених відповідними нормами чинного законодавства. Після окупації території Херсонської області функції та повноваження, визначенні законодавством здійснюються ОСОБА_1 з приховуванням належності до правоохоронних органів України, з метою захисту життя і здоров`я його сім`ї та близьких осіб. Здійснення евакуації ускладнено тими обставинами, що Херсонська область перебуває в повній окупації військ російської федерації, у зв`язку з чим виїзди за всіма можливими напрямками на підконтрольну територію України полягають через блокпости окупантів. Крім того, на цих шляхах періодично ведуться активні бойові дії, насамперед артилерійської зброєю, що може створити небезпеку для життя та здоров`я його сім`ї, яка вимушена буде евакуюватись з ОСОБА_1 ("зелені коридори" не створювалися). Протягом останнього часу військовослужбовці збройних сил російської федерації чи учасники контрольованих російською федерацією незаконних збройних формувань закрили виїзд будь-кому з території Херсонської області на невизначений період, розвертають при цьому транспортні засоби назад мотивуючи тим, що на шляхах, визначених громадянами для проїзду, ведуться активні бойові дії і проїзд буде можливий лише в період відсутності вказаних дій. З огляду на вищевикладене у ОСОБА_1 на теперішній час відсутня можливість безпосереднього прибуття до визначеного місця дислокації Херсонського управління Департаменту у місто Миколаїв із тимчасово окупованої території Херсонської області, оскільки всі існуючі маршрути, якими громадяни України покидали непідконтрольну Україні територію Херсонської області на власний розсуд, ризикуючи своїм життям та здоров`ям, перекриті.

17.05.2022 голова дисциплінарної комісії підполковник поліції ОСОБА_9 звернувся з доповідною запискою щодо продовження строку проведення службового розслідування ще на 15 календарних днів, у зв`язку з неможливістю прийняття обґрунтованого рішення в термін 15 календарних днів. Наказом Департаменту від 18.05.2022 № 89 продовжено строк проведення службового розслідування, з яким за допомогою месенджеру "WhatsApp" ОСОБА_1 був ознайомлений, підтвердженням, про що є скріншот.

23.05.2022 майору поліції ОСОБА_1 через месенджер "WhatsApp" надіслано бланк пояснення з переліком питань.

Так, на запитання чи був він ознайомлений з наказом Департаменту від 19.04.2022 № 72, ОСОБА_1 повідомив, що з наказом надісланим начальником Херсонського управління підполковником поліції ОСОБА_2 , він ознайомився через менеджер "WhatsApp" підтвердженням, про що є скріншот.

На запитання, які саме ним вчинялися заходи щодо забезпечення вимог наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72, у період з 23 квітня до 23 травня 2022 року і до теперішнього часу, майор поліції ОСОБА_1 повідомив, що на виконання вимог пункту 1.3 наказу Департаменту, наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 він вчиняв всі можливі заходи щодо виїзду з м. Херсон на підконтрольну Україні територію.

14.05.2022 ОСОБА_1 намагався здійснити виїзд в напрямку міста Берислав з метою подальшого виїзду за межі Херсонської області, однак на блокпосту на перетині автошляхів М14, Р47, Е58 та МІ 7, Е97 військовослужбовцями збройних сил російської федерації повідомлено, що на теперішній час виїзд за межі Херсонської області закритий на невизначений період, проїзд буде можливий лише в період відсутності вказаних дій, при цьому військовим російської федерації було здійснено фотографування паспорта громадянина України, водійського посвідчення, а також автомобіля ОСОБА_1 .

Також 20.05.2022 ОСОБА_1 здійснив намір виїзду з м. Херсона, однак на блокпосту на автошляху М14 та Е97 військовослужбовцями збройних сил російської федерації було повідомлено, що на теперішній час виїзд за межі Херсонської області закритий на невизначений період, а в разі бажання залишити територію Херсонської області запропонував ОСОБА_1 виїхати на територію тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.

На запитання чи надавав він у період з 23 квітня до 23 травня 2022 року і до теперішнього часу керівництву Херсонського управління інформацію оперативного характеру щодо окупації військовими російської федерації м. Херсон, чи є підтверджувальні документи (рапорти) надання такої інформації, майор поліції ОСОБА_1 повідомив, що керівництву Херсонського управління надавав інформацію щодо окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації чи учасниками контрольованих російською федерацією незаконних збройних формувань території Херсонської області.

Але підполковник поліції ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 у вищевказаний період інформацію оперативного характеру щодо розташування сил та засобів військовослужбовців російської федерації не доповідав та жодних з переліку визначених посадовими обов`язками завдань не виконував.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що:

- відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування, визнано такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження;

- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765), що виявилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, ненаданні інформації керівництву Херсонського управління Департаменту оперативного характеру про розташування сил та засобів військовослужбовців російської федерації на тимчасово окупованій території м. Херсон та Херсонської області, не виявленні фактів втягнення поліцейських, державних службовців та інших працівників поліції у злочинну діяльність, та не вжиття належних заходів щодо виконання вимог наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.04.2022 № 72, що призвело до не прибуття останнього до місця тимчасової дислокації Херсонського управління у період з 23 квітня до 30 травня 2022 року, застосовано до майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- дні невиходу майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, на службу з 23 квітня до 30 травня 2022 року вважати прогулами.

Отже, суд першої інстанції проаналізувавши матеріали службового розслідування робить висновок, що у висновку службового розслідування відповідачем надано оцінку поясненням позивача, крім того, строк проведення службового розслідування був продовжений саме з метою отримання додаткових пояснень ОСОБА_1 щодо обставин, які були перешкодою для виїзду останнього з окупованої території та яким чином, яка саме інформація останнім передавалась керівництву Херсонського управління.

Крім того, у поясненнях від 13.05.2020 позивач стверджує, що керівництву Херсонського управління надавалась інформація щодо окупації військовослужбовцями збройних сил рф чи учасниками контрольованих рф незаконних збройних формувань території Херсонської області та неможливості евакуації на підконтрольну територію України.

Таким чином, враховуючи всі вищенаведені обставини, колегія суддів вважає позовні вимоги необгрунтованими, оскільки відповідач з дотриманням порядку провів службове розслідування, врахував всі обставини і пояснення позивача і інших співробітників позивача, і дійшов обгрунтованого висновку про порушення позивачем норм чинного законодавства і визначив вид стягнення співмірне вчиненому проступку як звільнення позивача зі служби.

Тому доводи апелянта, що службове розслідування проведено з порушенням його проведення, поверхнево без дослідження фактичних та дійсних обставин справи, без врахування його пояснень, не заслуговують уваги.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач після отримання наказу керівництва по залишення окупованої території не виконав наказа, не покинути окуповану рф територію і не прибув до місця тимчасової дислокації Херсонського управління у період з 23 квітня до 30 травня 2022 року.

Вказана обставина не є спірною.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини та особисті пояснення позивача в суді апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду про безпідставність позовних вимог, оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність спірних наказів та наявність підстав щодо звільнення позивача зі служби через недотримання норм чинного законодавства у під час дії правового режиму воєнного стану.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо всіх інших доводів апелянта колегія суддв наголошує, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 23.01.2023.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Бубели Андрія Миколайовича, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування наказу, поновлення на службі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель