Справа № 320/987/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2023 року м. Київ Справа № 320/987/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії в розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром за довідками про розмір основного та додаткового грошового забезпечення від 29.11.2022 №ВВ/7941 станом на 05.03.2019 з 01.04.2019, від станом на 01.01.2020 з 01.02.2020, від 29.11.2022 №ВВ/7943 станом на 01.01.2021 з 01.02.2021, за посадою, яку займав на день звільнення зі служби, що надані КТЦКіСП листом від 29.11.2022 №ВВ/7944 на виконання рішення суду та у відповідності до вимог статей 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що складені з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" тане проведення доплати до пенсії з 01.07.2021 в розмірі 2000 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 у відповідності до норм статей 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, за Довідкою від 29.11.2022 №ВВ/7941 про розмір основного та додаткового грошового забезпечення станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав на день звільнення зі служби, що надана КТЦКіСП листом від 29.11.2022 №ВВ/7944 на виконання рішення №105990585 Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2022 по справі № 640/31206/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії з 01.02.2020 у відповідності до норм статей 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, за Довідкою від 29.11.2022 №ВВ/7942 про розмір основного та додаткового грошового забезпечення станом на 01.01.2020 за посадою, яку займав на день звільнення зі служби, що надана КТЦКіСП на виконання рішення №105990585 Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2022 по справі № 640/31206/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії з 01.02.2021 у відповідності до норм статей 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, за Довідкою від 29.11.2022 №ВВ/7943 про розмір основного та додаткового грошового забезпечення станом на 01.01.2021 за посадою, яку займав на день звільнення зі служби, що надана КТЦКіСП листом від 29.11.2022 №ВВ/7944 на виконання рішення №105990585 Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2022 по справі № 640/31206/21 та до нарахувати доплату до пенсії з 01.07.2021 у розмірі 2000 грн.;

- виплатити різницю в недоплаченій пенсії, що утворилась внаслідок її перерахунку, за період з 01.04.2019 по день перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями абзацу першого частини другої цієї ж статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За висновком Верховного Суду, таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У свою чергу, як вбачається з позовної заяви за предметом щодо вчинення Пенсійним фондом неправомірного перерахунку пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2020 по справі №640/10111/19 із застосуванням обмеження такої її максимальним розміром, позивач вказує у позову на те, що про такі обставини йому стало відомо під час проведення перерахунку пенсії у жовтні 2020 року. В той же час, до позовної заяви позивач надає відповідь Пенсійного фонду від 02.09.2022 №2600-0202-8/109776, на запит адвоката від 31.08.2022 №6786-08/2022, щодо обставин проведеного перерахунку у жовтні 2020 року, виплати за період з 01.01.2018 по 31.10.2020 - 195050,22 грн., виплати пенсії з 31.03.2019 - 17731,85 грн.; з 01.04.2019 - 17731,85 грн., з 28.02.2022 - 18069,85 грн., з 01.03.2022 - 19340,00 грн.

Відповідно, позивачу було відомо ще з жовтня 2020 року про перерахунок, нарахування та виплати пенсії, до адвоката останній звертається лише в серпні 2022 року, однак, із позовною заявою, зокрема, з даною позовною вимогою, до суду позивач звернувся 19.01.2023, тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

В позовній заяві та до позову позивач не вказує окремо обставин про пропущення строку звернення до суду із вказаною позовною вимогою, не зазначає про причини пропуску строку звернення до суду.

Відтак, суд зазначає, що позивач без поважних причин пропустив встановлений шестимісячний строк для звернення до суду, оскільки жодних об`єктивних причин, що перешкоджали йому звернутися до суду з відповідним позовом у встановлені процесуальним законом строки ним не приведено. Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивач не надав.

Відтак, суд зазначає, що позивач без поважних причин пропустив встановлений шестимісячний строк для звернення до суду, оскільки жодних об`єктивних причин, що перешкоджали йому звернутися до суду з відповідним позовом у встановлені процесуальним законом строки ним не приведено. Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що позивач пропустив 6-ти місячний строк звернення до суду та не подав обґрунтованого клопотання про його поновлення, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з підстав невідповідності останньої ч. 6 ст. 161 КАС України.

Тому, позивачу в порядку усунення вказаного недоліку позовної заяви необхідно надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, або ж надати докази, які свідчить про дотримання строку звернення до суду.

При цьому, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 160 КАC України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАC України, в позовній заяві зазначаються, серед визначеного, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 9 ст. 160 КАС України).

Суд зазначає, що в даній позовній заяві позивач викладає свої вимоги за предметом вчиненого Пенсійним фондом неправомірного перерахунку пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2020 по справі №640/10111/19 із застосуванням обмеження такої її максимальним розміром.

Також, предметом заявлених позовних вимог позивач зазначає не проведення Пенсійним фондом перерахунку пенсії на підставі трьох довідок КТЦКіСП від 29.11.2022 №ВВ/7941, № ВВ/7942 та № ВВ/7943, які були видані за наслідками винесення Окружним адміністративним судом м. Києва рішення від 28.07.2022 по справі №640/31206/21.

Третім предметом позову позивач вказує не здійснення суб`єктом владних повноважень доплати до пенсії з 01.07.2021 в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Та, суд зазначає, що в прохальній частині позовних вимог заявлені позовні вимоги викладені не чітко та не зрозуміло.

При цьому, суд зазначає, що під "змістом позовних вимог" розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватись максимально чітко і зрозуміло, та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України.

А саме у силу положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю

У контексті з наведеним, суд звертає увагу позивача на те, що прохальна частина позовної заяви повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, виходячи з предмету їх походження та запропонованого процесуальним законодавством та усталеною практикою способом захисту, що мають бути обґрунтовані та підтвердженні певними обставинами, викладеними в позовній заяві.

Згідно з частинами першої та другої статті 169 КАС, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи положення статті 169 КАС, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Суд зазначає та пропонує для позивача встановлені судом недоліки позовної зави усунути шляхом:

- надання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, із доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, або ж надати докази, які свідчить про дотримання строку звернення до суду;

- надати уточнену позовну заяву (кількість примірників відповідно до кількості учасників справи), з урахуванням вказаних судом зауважень, в якій конкретизувати прохальну частину позову.

При цьому, необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 КАС, суд

у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Войтович І.І.