Справа № 932/854/22
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/854/22
Провадження № 2-а/932/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді - Куцевола В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Карпенко П.М. та Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

01.02.2022 року позивач, звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому він прохає суд скасувати постанову серії РАП №312872534 від 08.09.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена провідним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Карпенко П.М, за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08.09.2021 року відносно позивача інспектор з паркування склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №312872534. Відповідно до вказаної постанови, 19.08.2021 року о 12 год. 25 хв. транспортним засобом марки «Daewoo», з реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А, чим порушив вимоги підпункту «Д» пункту 15 ПДР в частині заборони стоянки транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоду для руху пішоходів. На підставі вище викладеного, позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Позивач вважає, що постанову було складено не законно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що в результаті призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що він дійсно здійснив стоянку біля буд 2А по вул. Князя Володимира Великого, однак його автомобіль не заважав проходу пішоходам та залишалось достатньо місця для проходу. Пізніше біля нього здійснив зупинку невідомий йому водій на автомобілі марки «BMW», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , в результаті чого, ускладнився прохід пішоходів по вказаному майданчику. Також в оскаржуваній постанові не містяться данні про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в графі «суть та обставини адміністративного правопорушення» вказано: «транспортним засобом марки «Daewoo», з реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А» однак, ПДР та інші нормативні акти не передбачають такого порушення. В графі «суть та обставини адміністративного правопорушення» вказано саме те, що автомобіль здійснив зупинку, а підпунктом «Д» п. 15.10 ПДР передбачено заборону стоянки у відповідному місці. Також в постанові допущені інші порушення, а саме: інспектор з паркування Карпенко П.М. при винесенні оскаржуваної постанови посилався на фотозйомку, яка здійснювалася за допомогою технічного засобу Logik instrument fieldbook k80v2, але не зазначено серійного номеру, або іншої інформації яка дозволяє ідентифікувати цей засіб, що свідчить про недотримання відповідачем вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП; фотозображення які розміщенні на сайті Інспекції з питань паркування, також не міститься будь-яких даних, про наявність у діях позивача адміністративного правопорушення, у тому числі, що саме дії позивача призвели до створення перешкоди руху пішоходів. Виходячи з вище наведеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та прохає скасувати постанову серії РАП №312872534 від 08.09.2021 року оскільки вона є незаконною та не обґрунтованою.

Ухвалою від 02.020.2022 року, позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

22.02.2022 року до суду надійшла від позивача заява та додатки до неї.

Ухвалою від 23.02.2022 року, було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.10.2022 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач не погодився із заявленими вимогами та прохав відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а щодо відсутності у оскаржуваній постанові суті правопорушення, значив, що постанова повністю відповідає вимогам ч. 2,3 ст. 283 КУпАП. Також зазначив, що позивач здійснив паркування безпосередньо на тротуарі де він створює перешкоду для руху пішоходів, що підтверджується також фотознімками, які опубліковані на сайті інспекції. Щодо зауваження позивача відповідно того, що в постанові зазначено, що він зробив зупинку, представник відповідача зазначає, що згідно з п. 15.10 ПДР стоянка забороняється: а) у містах, де заборонена зупинка. Відповідно до п. 26.1 ПДР пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Позивач зазначив, що постанова була надіслана на вигадану адресу та надає витяг з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання, з датою реєстрації в 2013 році, проте відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу де зазначено дату реєстрації 2010 рік та адресу АДРЕСА_1 . Також представник відповідача у відзиві пояснив, що дійсно інспектором було допущено описку в постанові де останній зазначив, що даний автомобіль «здійснив зупинку в районі будинку», замість того, щоб вказати, що даний автомобіль «здійснив стоянку в районі будинку».

Враховуючи вищезазначене, інспектором з паркування правильно кваліфіковано адміністративне правопорушення, а твердження позивача не відповідають дійсним обставинам справи, та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою від 08.09.2021 року серії РАП № 312872534, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 , на автомобілі марки ««Daewoo», з реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснив стоянку в районі будинку № 2А по вул. Князя Володимира Великого, чим порушив вимоги «Д» п. 15.10 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 2 ст.291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачу інкримінується порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди руху пішоходів, тобто порушення вимог п.п. «Д» п. 15.10 Правил дорожнього руху.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

З оглянутих фотознімків, які були надані сторонами, які були здійснені інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2а, чітко видно, що позивач 19.08.2021 року, своїм транспортним засобом ««Daewoo», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснив стоянку в місці де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоду для руху пішоходів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до приписів чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

З огляду на відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати компенсації не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до провідного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Карпенко П.М. та Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Куцевол