Справа № 160/10615/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2023 року

м. Київ

справа №160/10615/20

адміністративне провадження № К/990/405/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022 у справі №160/10615/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до ГУ ДПС про визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 це рішення скасовано, позов задоволено: визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 20.02.2020 №Ф-4547-53; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково; стягнуто на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

27.12.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022, в якій підставою касаційного оскарження вказало пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження ГУ ДПС зазначило про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (статей 132, 134, 242 КАС) та не врахування висновків Верховного Суду у постановах від 21.03.2018 (справа №815/4300/17), від 11.04.2018 (справа №814/698/16), від 15.05.2018 (справа №821/1594/17) та Великої Палати Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) щодо застосування цих норм.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, виснувала, що при визначенні суми відшкодування особі витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Висновки Верховного Суду в постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, якщо їх узагальнити, полягають у тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною у справі та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 (справа №814/698/16), суд виснував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі; витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, зокрема розрахунком (калькуляцією) вартості правової допомоги, а не лише доказами щодо загальною вартості наданих адвокатом послуг. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану адвокатом роботу, в акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що витрати позивачки на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 31.08.2020 № 31/08/2020 позивачки з Адвокатським бюро «Трофімов Дмитро Юрійович»; додатковою угодою від 31.08.2020 №1 до цього договору; актом приймання-передачі робіт №1.

Апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн не відповідають критеріям розумності та співмірності, оскільки витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн за усну консультацію не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи. Суд виснував, що є підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2 500,00 грн, визнавши відшкодування судових витрат в такому розмірі співмірним.

Застосування судом апеляційної інстанції норм статей 132, 134 КАС не суперечить висновкам Верховного Суду у постановах від 21.03.2018 (справа №815/4300/17), від 11.04.2018 (справа №814/698/16), від 15.05.2018 (справа №821/1594/17), на які посилається ГУ ДПС у касаційній скарзі. Відповідає таке правозастосування і висновкам Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (відповідно до цих висновків при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Доводи ГУ ДПС у касаційній скарзі щодо підстави касаційного оскарження фактично стосуються висновку суду апеляційної інстанції щодо встановлення факту витрат позивачки на професійну правничу допомогу та межі співмірності таких витрат. Однак, ці доводи лежать у площині оцінки доказів судом та встановлення на їх підставі обставин у справі, а не у площині іншого застосування апеляційним судом норм статей 132, 134 КАС, у порівнянні з висновками Верховного Суду, на які посилається відповідач у касаційній скарзі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтею 248, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко І.В. Дашутін М.М. Яковенко