Справа № 440/8401/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 р. Справа № 440/8401/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Алєксєєва Н.Ю.) від 03.10.2022 по справі №440/8401/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив:

- визнати неправомірною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.07.2021 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та скасувати рішення відповідача № 24 від 04 березня 2020 року про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Господарського суду Полтавської області № 09-11/837/2020 від 09.07.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2022 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови позивачу у проведенні з 19 лютого 2020 року перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду №09-11/837/2020 від 09 липня 2020 року, виданої Господарським судом Полтавської області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Полтавської області №09-11/837/2020 від 09 липня 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

30.06.2022 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Полтавської області №09-11/837/2020 від 09 липня 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

23.09.2022 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення, вказавши здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки Господарського суду Полтавської області від 09.07.2020 №09-11/837/2020.

В обґрунтування заяви зазначав, що під час задоволення позову судом у рішенні не вказано про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, на підставі довідки. Вказав, що дане питання досліджувалося в судовому засіданні, де судом вказано у рішенні про необхідність визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Однак у самому рішенні, в резолютивній частині, суд не вказав відсоток грошового утримання судді, тому пенсійний фонд на свій розсуд зменшив грошове утримання судді у відставці до 50% суддівської винагороди.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року заяву позивача задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду №09-11/837/2020 від 09.07.2020, виданої Господарським судом Полтавської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Відповідач не погодився з додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а норми матеріального права застосовані невірно.

Вказує, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року, яке набрало законної сили, виконано в повному обсязі, однак судом першої інстанції не взято до уваги доводи управління та ухвалено оскаржуване додаткове рішення.

Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду 19.12.2022 року відкрито апеляційне провадження по справі та призначено апеляційний розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Копії вказаних ухвал разом з апеляційною скаргою отримано позивачем засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового виправлення.

Відповідачу копії вказаних ухвал надіслано засобами електронного зв`язку, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача та ухвалюючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом задоволено позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду №09-11/837/2020 від 09.07.2020, виданої Господарським судом Полтавської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, та докази з приводу якої досліджено судом, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача здійснити вказаний перерахунок пенсії позивачу у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення.

За частинами другою - третьою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частиною п`ятою статті 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, які не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 КАС України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 25.02.2021 року по справі № 823/615/16, від 22.07.2021 року по справі №560/83/20 та від 12.01.2023 року по справі №803/1898/13-а.

Перевіряючи наявність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Полтавської області №09-11/837/2020 від 09 липня 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції у рішенні від 06.09.2021 року, яке набрало законної сили, виходив з того, що перерахунок, який просив здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.Тобто, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, яку суд враховує при розгляді даної адміністративної справи відповідно до вимог ч.3 ст. 291 КАС України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 року по зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20) дійшов висновку про наявність у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно положень Закону №2453-VI, права (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII.

Тобто, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розмір суддівської винагороди за Законом № 1402-VIII; розмір відсотку за Законом № 2453-VI).

Натомість, у рішенні від 06.09.2021 року суд першої інстанції не встановлював стаж роботи позивача на посаді судді для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання, а також не вирішував питання розміру довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці,у відповідних відсотках від суддівської винагороди згідно положень Закону № 1402-VIII.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції фактично змінив зміст рішення та вирішив нові питання, що не досліджувалися судом.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 по справі № 440/8401/21скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло