Справа № 520/11419/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 січня 2023 року справа № 520/11419/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування з 01.12.2019 обмеження пенсійного забезпечення ОСОБА_1 в межах десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при проведенні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , проведених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі 520/25785/21 із зазначених вище підстав;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 79% грошового забезпечення, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених станом на 19.11.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 18.11.2021 №33/41-4335 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум, та без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - 10-ма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, із зазначених вище підстав;

- стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущені протиправні дії при перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. по справі 520/25785/22 з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами у зв`язку з чим порушено права позивача на отримання пенсії в належному розмірі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2022р. відкрито спрощене провадження у вказаній адміністративній справі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представником Головного управління Пенсійного фонду в Харківського було подано відзив на адміністративний позов, у якому останній просив в задоволені позовних вимог відмовити та зазначив, що Управління у спірних правовідносинах діяло згідно з чинного законодавства.

Крім того, звернув увагу, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами .

Відповідач також, звернув увагу суду на те, що частина позовних вимог заявлені позивачем поза межами передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену з 21.06.2012 року відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992р.

У 2018 року пенсію позивача перераховано з 01.01.2016р. відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. по справі 520/25785/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 79% грошового забезпечення, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених станом на 19.11.2019 на підставі довідки МВС України від 18.11.2021 №33/41-4335 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше сплачених пенсійних сум.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо отримання інформації стосовно розрахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , однак відповідач листом від 24.11.2022 року №12047-19371/К-02/8-2000/22 повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. по справі 520/25785/21 проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням зазначеного рішення суду.

Водночас, при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 відповідач, на думку позивача, протиправно здійснив обмеження пенсійного забезпечення ОСОБА_1 в межах десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, між сторонами виник новий спір.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI.

Відповідно до положень статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність .

Водночас, Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

В той же час, положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відтак, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Враховуючи обставини того, що норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд приходить до висновку, що вони суперечать один одному.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.11.2018р. у справі №812/292/18 норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019р. Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відтак, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Таким чином, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.12.2021р. по справі №400/2085/19.

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Стосовно доводів відповідача, викладених у відзиві про те, що позовні вимоги знаходяться за межами передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, з посиланням на практику Верховного Суду, зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, то суд зазначає, що приписами ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, з урахуванням часу обізнаності позивача про порушення його прав, строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Також стосовно формулювання позовних вимог про зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 79% грошового забезпечення, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених станом на 19.11.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по харківській області" від 18.11.2021 №33/41-4335 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, та без обмеження виплати пенсії максимальним розміром - 10-ма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд вважає їх помилковими та зазначає, що як слідує з позовної заяви та доданих матеріалів (копії перерахунку пенсії), спір виник саме з приводу обмеження при перерахунку пенсії її розміру 10-ма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. При цьому, перерахунок пенсії згідно оновленої довідки було здійснено, в тому числі з урахуванням наведеного вище рішення суду.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог частково, а також, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, виходу за межі заявлених позовних вимог та зобов`язання виплатити позивачу вже перераховану на підставі рішення суду пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум .

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування обмеження пенсійного забезпечення ОСОБА_1 в межах десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при проведенні з 01.12.2019 виплати пенсії ОСОБА_1 , проведеної на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі 520/25785/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 перераховану на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 18.11.2021 №33/41-4335 (за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. по справі 520/25785/21) пенсію без обмеження максимальним розміром - 10-ма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично сплачених сум пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати : сплачений судовий збір пропорційно до частки задоволених позовних вимог в сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень) грн. 20 коп. Решту судових витрат залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров