Справа № 160/12416/22
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 18.07.2022 року № 42/9-22 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженого рішення, яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення». Позивач зазначає, що санкція за наведеною нормою застосовуються до суб`єктів господарювання за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій. У той же час, на початок здійснення державного нагляду він перебував у відрядженні, про що було відомо особам, які мали проводити перевірку. Підкреслює, що перебування поза межами населеного пункту місця здійснення господарської діяльності перед початком проведення нагляду не має ознак неправомірної поведінки, а також не може кваліфікуватися як умисні дії з приводу недопущення уповноважених осіб або створення перешкод для виконання покладених на них функцій, адже така перевірки мала позаплановий характер, що не передбачає завчасного повідомлення про її проведення. Зауважує, що у чинному законодавстві України відсутня імперативна норма з приводу обов`язкового призначення уповноваженої особи за місцем провадження господарської діяльності за відсутності на ньому керівника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав, що приймаючи оскаржене рішення діяв у спосіб передбачений законодавством України. Представник відповідача зазначає, що відсутність керівника за місцем провадження господарської діяльності та не призначення змість себе уповноваженої особи свідчить про умисне створення перешкод під час проведення державного нагляду та має на меті недопущення посадових осіб для його проведення.
Також відповідач просив суд здійснювати розгляд справи у судовому засіданні вказавши про її важливе значення, однак подане клопотання містить лише цитуванням відповідної норми без зазначення доводів того, у чому саме полягає такий інтерес, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для його задоволення.
Позивач надав до суду відповідь на відзиву, в якому зазначив, що на період воєнного стану постановою Кабінету Міністрів Українивід 13 березня 2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення позапланових заходів. Інші ж доводи фактично дублюють підстави позову.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
На підставі наказу від 28.06.2022 № № 648-ПО посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області складено направлення № 684 від 26.06.2022. Предметом перевірки, відповідно до направлення є дотримання Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI.
Ці дії кваліфіковані відповідачем як не дотримання позивачем вимог абзацу 2 та 3 статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо умисного створення перешкод для уповноважених осіб під час виконання покладених на них функцій, у зв`язку з чим складено акт за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 08.07.2022 року № 684/9-22. У цьому ж акті зазначено про складення акту про недопущення посадових осіб до здійснення нагляду.
Повноваження відповідача щодо можливості його здійснення державного нагляду позивачем під сумнів не ставиться. Останній фактично не згоден із прийнятим відповідачем рішенням, з підстав указаних у заявах по суті, а також зазначає про відсутність підстав для проведення спірного нагляду, ураховуючи, що на період воєнного стану постановою Кабінету Міністрів Українивід 13 березня 2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення позапланових заходів.
Перш за все, судом відхиляються аргументи позивача з приводу того, що за п.2 постанови КМУ №303 дозволено проведення позапланових перевірок лише на підставі рішень Кабінету Міністрів України, з огляду на те, що у відповідності до пункту 2 ст.42 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Прем`єр-міністр України спрямовує, координує діяльність, зокрема, керівників центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій та з цією метою надає їх доручення, обов`язкові до виконання зазначеними органами та їх посадовими особами.
Абзацом 7 ч. 1 ст. 6 Закону №877-V визначено, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів є доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері: за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; з метою виконання міжнародних зобов`язань України.
Наказом Міністерства економіки України від 02.04.2022 року № 679 дозволено Держпродспоживслужбі протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо суб`єктів господарювання роздрібної торгівлі у сфері формування, встановлення та застосування цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, за переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341 «Про заходи щодо стабілізації цін на товари, що мають істотну соціальну значущість, товари протиепідемічного призначення».
При цьому, перелік товарів, що мають істотну соціальну значущість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 341, згідно якого до таких товарів відноситься, зокрема, бензин марки А-92, бензин марки А-95, дизельне пальне.
Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що наказ від 28.06.2022 № № 648-ПО оскаржений у судовому порядку матеріали справи не містять та судом не встановлено, у зв`язку з чим позапланова перевірка позивача з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, призначена за наявності підстав, визначених чинним законодавством України.
Стосовно прийнятого відповідачем рішення суд виходить із того, що основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про ціни і ціноутворення» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення".
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ціни і ціноутворення» реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом. Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» уповноважені органи мають, крім іншого, право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Законами України «Про ціни і ціноутворення» і «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені права органів державного нагляду (контролю) та їх посадові особи (уповноважених органів) проводити перевірки, одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, а також визначений обов`язок суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) надавати, зокрема документи та матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 (далі - Закон №877).
У відповідності до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Статтею 2 Закону - №877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною четвертою статті 2 Закону - №877-V встановлено, що заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно з частиною п`ятою вказаної вище статті Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Відповідно до абз. 5 частини першої статті 6 Закону №877 перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Згідно із частинами 6, 7 статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Означена санкція застосована до позивача за порушення вимог абзацу 2 та 3 статті 11 Закону № 877-V.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, зокрема:
допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;
виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;
надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
Таким чином, відповідно до наведеної норми позивач зобов`язаний за певних умов допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), а також не створювати їм перешкоди при здійсненні цих заходів.
Разом з цим, на переконання суду допуск посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду та створення їм перешкод при здійсненні цих заходів є окремими видами правопорушень, вчинення яких обмежене стадіями державного нагляду (контролю). Зокрема, допуск до проведення перевірки можливий до її початку, тоді як, створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам - після початку проведення.
У той же час, кваліфікуючою ознакою притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 20 Закону України "Про ціни і ціноутворення" є саме невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій.
Тобто, означена санкція застосовується до суб`єктів господарювання, які після початку перевірки вчиняли саме активні дії з приводу створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам після початку його проведення та ці дії мали б безпосередні ознаки неправомірної поведінки.
Утім, акт про недопущення посадових осіб до здійснення нагляду відповідачем до матеріалів справи не долучений. Однак, у будь-якому випадку, визначена пунктом 4 частини першої статті 20 Закону №5007-V відповідальність застосовується до суб`єктів господарювання за перешкоджання діям органів державного нагляду (контролю) чи їх посадових осіб при здійсненні ними заходів державного нагляду, а не за недопущення цих осіб для її проведення.
При цьому, судом не приймається твердження відповідача, що відсутність керівника за місцем провадження господарської діяльності та не призначення змість себе уповноваженої особи свідчить про умисне створення перешкод під час проведення державного нагляду, адже по-перше, як вже зазначено вище, ці дії характерні вже після початку заходу, а по-друге, у чинному законодавстві України відсутня імперативна норма з приводу обов`язкового призначення уповноваженої особи за місцем провадження господарської діяльності за відсутності на ньому керівника.
Крім того, факт перебування позивача поза межами населеного пункту місця здійснення господарської діяльності перед початком проведення нагляду не має ознак неправомірної поведінки, а також не може кваліфікуватися як умисні дії з приводу недопущення уповноважених осіб або створення перешкод для виконання покладених на них функцій, адже така перевірки мала позаплановий характер, що не передбачає завчасного повідомлення про її проведення.
Відповідач не був позбавлений можливості внести зміни до наказу від 28.06.2022 № № 648-ПО у частині зміну термінів проведення перевірки та здійснити повторний захід після повернення позивача з відрядження, ураховуючи, що останньому було відомо про ці обставини.
За викладених обставин та наведеного правового регулювання, суд доходить висновку, що оскаржене відповідачем рішення не відповідає критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк прийнято безпідставно, необґрунтовано та без з`ясування усіх обставин, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 18.07.2022 року № 42/9-22 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто два),40 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна