Справа № 520/26752/21
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 січня 2023 року № 520/26752/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративу справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області (вул. Центральна, буд. 40, смт. Донець, Ізюмський район, Харківська область, 64250, 04397112) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Донецька селищна рада Ізюмського району Харківської області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області протиправною та скасувати рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 19.10.2021 року № 900-УІІІ Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03) гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області;

- зобов`язати Донецьку селищну раду Ізюмського району Харківської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000га кадастровий номер :03:000:0265 сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), яка розташована за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області та надати її у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

- стягнути з Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 19.10.2021 року № 900-УІІІ Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03) гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області в частині відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), які розташовані; за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області є протиправним та таким, що порушує права позивача.

Судом встановлено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 26.05.2021 року № 2670-СГ Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03) за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області.

На виконання вищезазначеного наказу на замовлення позивача та інших громадян ФО-П ОСОБА_11 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 2.0000 га ОСОБА_1 за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03), яка розташована за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області.

Вищевказаний проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглянуто за принципом екстериторіальності Державним кадастровим реєстратором Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Захарчук А.А. та за заявою позивача від 02.06.2021 року № ЗВ-021 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за результатами чого визначено кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0265, яка розташована за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області (дата державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі 03.06.2021, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 03.06.2021).

ОСОБА_1 заявою від 24.06.2021 року повідомив Донецьку селищну раду Ізюмського району про те, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 26.05.2021 № 2670-СГ йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району (колишнього Балаклійського району) Харківської області, долучивши до заяви копію зазначеного вище наказу.

Позивач звертався до відповідача із заявами про затвердження документації із землеустрою, за результатами розгляду яких Донецькою селищною радою прийнято рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою від 16.07.2021 № 621-VIII, від 16.09.2021 № 762- VIII та від 19.10.2021 року № 900- VIII.

Предметом цього спору є рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 19.10.2021 № 900-VIII.

Позивач вважає, що своїми діями Донецька селищна рада Ізюмського району Харківської області порушує його законне право на реалізацію та набуття права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :03:000:0265 сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03), яка розташована за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, та звернувся до суду з цим позовом.

У той же час рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 19.10.2021 № 900-VIIІ не містять посилань на визначені законом підстави для відмови у затвердженні документації із землеустрою.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України, завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпеченій права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з частиною 9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Тобто, відповідач у межах спірних правовідносин є уповноваженим органом щодо затвердження проекту землеустрою, дозвіл на розробку якого позивачу надано органом виконавчої влади - Головним управлінням Держгеокадастру.

Такі обставини не є спірними, у той же час причиною виникнення спору, як вже зазначено судом вище, є застосування учасниками справи пункту 24 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, відповідно до якого надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними.

Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Пункт 24 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України відповідно до Закону України № 1423-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин набув чинності 27.05.2021.

Тобто, однією з обов`язкових умов для отримання рішення про затвердження проекту землеустрою компетентним органом є подання громадянином повідомлення про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою до сільської, селищної, міської ради у строк до 26.06.2021.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивачем дотримано вимоги вищенаведеної норми права, а саме до відповідача подано заяву від 24.06.2021, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції вх. № 02-31/466 від 25.06.2021.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд приходить до висновку про те, що спірне рішення підлягає скасуванню як необґрунтоване.

У той же час позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача задоволенню не підлягає, так як за результатом спірних правовідносин відповідачем прийнято індивідуальний акт у формі рішення.

Щодо захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га кадастровий номер :03:000:0265 сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), яка розташована за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського районі Харківської області та надати її у власність ОСОБА_1 ), суд зазначає, що відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (в редакції до 27.05.2021), і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України (в редакції до 27.05.2021)).

Згідно зі статтею 186-1 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) встановлювала, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, за нормативно-правовим регулюванням на час звернення позивача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та на час розроблення проекту землеустрою, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникав у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до статті 186-1 ЗК України.

При цьому, суд приймає до уваги, що на час звернення позивача до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою у Закон України "Про землеустрій", ЗК України було внесено зміни, зокрема статтю 186-1 ЗК України виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021, однак це не звільняє відповідача від обов`язку розглянути у двотижневий строк клопотання позивача та затвердити проект землеустрою, оскільки частина 9 статті 118 ЗК України чітко вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже як видно, питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким в даному випадку є Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області.

Судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку звернувся до відповідача щодо затвердження розробленого проекту землеустрою, проте відповідачем було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою без визначення підстав такої відмови.

Враховуючи викладене, суд обираючи ефективний спосіб захисту прав позивача, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Відтак, за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке підлягає скасуванню, суд зазначає, що у позовній вимозі про визнання протиправною бездіяльності слід відмовити.

При цьому зобов`язання судом відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача надати у власність земельну ділянку, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, може бути необґрунтованим та призвести до надання у власність земельної ділянки з порушенням закону.

За таких обставин, суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання, а тому позовні вимоги про зобов`язання затвердити проект землеустрою за наявності встановлених вище обставин, є передчасними та не підлягають задоволенню.

Стосовно заяви позивача про стягнення з Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;4)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи та надані адвокатом послуги.

При цьому, до суду не було надано документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з яких встановлюється обсяг наданих послуг та визначається розмір витрат на правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Вказані висновки узгоджуються з позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у постанові від 10.10.2019 у справі №814/1959/17.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області (вул. Центральна, буд. 40, смт.Донець, Ізюмський район, Харківська область, 64250, 04397112) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 19.10.2021 року № 900-VIII Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03) гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області.

Зобов`язати Донецьку селищну раду Ізюмського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ - 01.03), які розташовані за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.