Справа № 560/8369/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8369/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

23 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування 2000000,00 грн для погашення податкового боргу за документом: № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020, податкового повідомлення - рішення № від 20.02.2018. Зобов`язати відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків ТОВ НТК "ЗТМ" зарахувавши 2000000,00 грн в період з 23.05.2020. Зобов`язати відповідача виключити дані з інтегрованих карток платника податків ТОВ НТК "ЗТМ" про податковий борг з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань за документами: Розрахунків з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020 та Податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (далі - ТОВ НТК ЗТМ) сплатило частину чистого прибутку в сумі 2000000,00 грн, платіжне доручення № 942 від 24.06.2022 та вказало призначення платежу;140;238331376; частина чистого прибутку за І кв. 2022р. без ПДВ.

ТОВ НТК ЗТМ звернулось з листом до ГУ ДПС у Хмельницькій області, щодо надання інформації відносно періодів у які зараховано кошти, сплачені платником податків.

Відповідач листом від 13.07.2022 № 8111/6/22-01-04-06-12 зазначив, що вказана сума зарахована у погашення податкового боргу, за документами: податкове повідомлення-рішення № від 20.02.2018, "Розрахунків з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, щодо зарахування коштів у розмірі 2000000,00 грн в рахунок погашення податкового боргу, оскільки у позивача не міг утворитись податковий борг, і зарахування коштів у рахунок погашення податкового боргу за період 2018-2020 років по платежу частина чистого прибутку є незаконним, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, узгодженою сумою грошового зобов`язання є сума податкового та/або грошового зобов`язання, самостійно обчислена платником податків, яку він зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Суд зазначає, що у позивача податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою ТОВ НТК "ЗТМ" самостійно визначених грошових зобов`язань згідно "Розрахунків з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020 відсутній.

Враховуючи те, що період формування грошових зобов`язань з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) 2018-2020 років, для з`ясування правомірності дій відповідача з зарахування сплачених сум, у погашення податкового боргу, за документами: Розрахунків з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020 та Податкового повідомлення - рішення № від 20.02.2018, необхідно застосувати законодавство чинне на момент виникнення зобов`язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу) ТОВ НТК "ЗТМ".

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" № 466-ІХ (надалі - Закон № 466-ІХ), зазначено що розрахунки (у тому числі розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства що контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації.

Як встановлено з п.1 розділу II Прикінцеві положення Закону № 466-ІХ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Офіційне опублікування Закону № 466-ІХ відбулось 22.05.2020 у випуску № 84 Голосу України. Таким чином зміни до пункту 46.1 статті 46 ПК України, на які посилається відповідач вступили в силу наступного дня після офіційного опублікування Закону № 466-ІХ - а саме, 23.05.2020.

Згідно Розрахунків з частини чистого прибутку (доходу) встановлено, що зобов`язання виникли в період з 01.01.2018 по 28.04.2020 року.

Відповідно до статей 9 та 10 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення грошових зобов`язань ТОВ НТК "ЗТМ" зі сплати частини чистого прибутку (доходу)) визначено вичерпний перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів, серед яких відсутній такий вид податку (збору) як "частина чистого прибутку (доходу)".

Податковий борг відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення грошових зобов`язань ТОВ НТК "ЗТМ" зі сплати частини чистого прибутку (доходу)) - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого зобов`язання.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення грошових зобов`язань ТОВ НТК "ЗТМ" зі сплати частини чистого прибутку (доходу)) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення грошових зобов`язань ТОВ НТК "ЗТМ" зі сплати частини чистого прибутку (доходу)) визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

А тому, враховуючи нормативні визначення вищевказаних понять (грошове зобов`язання, податкове зобов`язання), частина чистого прибутку не відносилась до податкових платежів, у розумінні норм ПК України в редакції чинній на момент виникнення грошових зобов`язань позивача зі сплати частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань.

Суд звертає увагу, що вказаний платіж не був віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків, а тому зобов`язання зі сплати частини чистого прибутку не могло вважатися податковим боргом.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 16 лютого 2011 року "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" визначено, що на контролюючі органи покладено обов`язок забезпечення відповідно до законодавства здійснення контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів доходів за кодом бюджетної класифікації 21010100 (частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету відповідно до закону), а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, слід зазначити, що покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку гак их платежів не змінює правової природи такого платежу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду під час розгляду аналогічної справи (постанова від 13.10.2020 по справі № 640/19757/19).

Вказаною постановою Верховного Суду визначено, що: "ураховуючи нормативні визначення понять грошове зобов`язання, податкове зобов`язання (в редакції ПК України на час спірних відносин), частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм ПК України. Цей платіж, хоча і є обов`язковим, але не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків. Покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів не змінює правової природи такого платежу".

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 78 КАС України).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі № 2240/2530/18 клопотання Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про закриття провадження у справі задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.01.2020 скасовано. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про стягнення податкового боргу залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2021 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 в частині залишення без розгляду позовних вимог про стягнення чистого прибутку, який утворився за розрахунком частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за І квартал 2018 року від 26.04.2018 в сумі 436416 грн (термін сплати 20.05.2018) - скасовано, а справу в цій частині направлено до Сьомого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. В іншій частині постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 - залишено без змін.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року вирішено "Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року в частині стягнення чистого прибутку, який утворився за розрахунком частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 1 квартал 2018 року від 26.04.2018 в сумі 436416 грн (термін сплати 20.05.2018) скасовано та прийнято нову постанову.

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області в частині стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" чистого прибутку, який утворився за розрахунком частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за І квартал 2018 року від 26.04.2018 в сумі 436416 грн (термін сплати 20.05.2018) відмовлено.

Згідно мотивувальної частини рішення від 14 квітня 2022 року суд зазначає: "Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що оскільки відповідачем сплачено податковий борг повністю в межах даної справи, а саме в розмірі 436416 грн, до прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, то відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та стягнення вже погашеної суми заборгованості.".

Частина прибутку (доходу), що сплачується до державного бюджету державними підприємствами", - хоча і є обов`язковим до сплати цими підприємствами, останній не включено до переліку загальнодержавних чи місцевих податків і зборів (обов`язкових платежів), визначеного статями 9 та 10 Податкового кодексу України, а тому вказаний платіж не є податковим платежем.

Саме Державний концерн "УКРОБОРОНПРОМ", як орган управління, наділене повноваженням щодо погодження фінансових планів та вирішення питання щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу)".

Отже, враховуючи наведене вище, частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм Податкового кодексу України. Вказаний платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків, а тому зобов`язання зі сплати частини чистого прибутку не може вважатися податковим боргом.

А тому, застосування відповідачем положення ПК України, яке вступило у силу 23.05.2020, до зобов`язань що виникли в період з 01.01.2018 року по 28.04.2020 року є порушенням ст. 58 Конституції України.

Конституційний Суд України у N 1-рп від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів визначив, що принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки у позивача відсутній саме податковий борг з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань то й застосування п.87.9 ст. 87 ПК України, до цієї заборгованості є протиправним.

При цьому, належним зарахуванням коштів в даному випадку за призначенням визначеним платником податків, або у разі наявності у платника податків податкового боргу, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, зважаючи на вище викладене по частині чистого прибутку в період з 23.05.2020.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає дії контролюючого органу щодо зарахування 2000000,00 грн для погашення податкового боргу за документом: № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020, податкового повідомлення - рішення № від 20.02.2018, протиправними.

Також, за для повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" зарахувавши 2000000,00 гри, в період з 23.05.2020, а також виключити дані з інтегрованих карток платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про податковий борг з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань за документами: Розрахунків з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" № від 27.04.2018, № від 08.11.2018, № від 28.02.2019, № від 31.07.2019, № від 28.02.2020 та податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2018.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Європейський суд з прав людини, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Посилання відповідача на положення ПК України, яке вступили у силу 23.05.2020 і застосування цих норм, до зобов`язань що виникли в період з 01.01.2018 по 28.04.2020 року є порушенням приписів ст. 58 Конституції України, оскільки закон не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.