Справа № 420/17043/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Одеській області, які полягають у відмові 25.10.2022 року ОСОБА_1 надати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на кожну дату підвищення розміру грошового забезпечення за період з 05 березня 2019 року до часу звернення, з відображенням щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах;

зобов`язати Управління Служби безпеки України в Одеській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на кожну дату підвищення розміру грошового забезпечення за період з 05 березня 2019 року до часу звернення, з відображенням щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на звернення позивача щодо видачі оновлених довідок на кожну дату підвищення розміру грошового забезпечення, відповідач надав відмову.

Вважаючи дії Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо відмови в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 28.11.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України.

Ухвала про відкриття провадження по справі та позов з додатками направлена на електронну адресу Управління Служби безпеки України в Одеській області 05.12.2022 р.

Повідомленням, що надійшло на поштову адресу , підтверджено доставлення документів відповідачу.

Ухвалою суду встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Строк для подання відзиву сплив 20.12.2022 року.

Станом на 20.01.2023 року відзив на адміністративний позов не надано.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.12.2005 р. та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

09.09.2020 року Управління Служби безпеки України в Одеській області надало ОСОБА_1 оновлену довідку № 203.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2011 р. по справі №420/6606/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90 % на 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області з 01.01.2018 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України№ 103 від 21.02.2018 року з урахуванням 90 % грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії за вислугу років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 р. по справі №420/13324/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови 16.11.2020р., у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2020р. з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Управління Служби безпеки України в Одеській області від 09.09.2020р. № 203, а також у здійсненні відповідних виплат з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі наданих додаткових документів, нової довідки щодо розміру грошового забезпечення №203 від 09.09.2020 р. провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунок основного розміру пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення, з розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та провести виплату перерахованої пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 р. по справі №420/20994/2 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% від сум грошового забезпечення під час здійснення її перерахунку з 01.04.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () з 01.04.2019 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, згідно статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, з урахуванням вже виплачених сум.

23.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо надання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на кожну дату підвищення розміру грошового забезпечення за період з 05 березня 2019 року до часу звернення (вересень 2022 року).

Листом №65/23/Ф-325/41//48 від 25.10.2022 року ОСОБА_2 відмовлено з посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.05.2020 р. по справі №592/5164/16-а.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до Управління Служби безпеки України в Одеській області із заявою наступного змісту:

«З 01.12.2005 р. мені призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З метою відновлення моїх конституційних прав щодо належного пенсійного забезпечення прошу Вас надати мені відомості про дати усіх підвищень розміру грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України за період з 05 березня 2019 р. до теперішнього часу, встановлених за відповідною (аналогічною) посадою щодо тієї посади, яку я займав а день звільнення зі служби. При цьому у відповіді на дану заяву прошу також вказати підстави цих підвищень розміру грошового забезпечення (постанови Кабінету Міністрів України, відомчі накази СБУ тощо).

Крім того, прошу підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення, встановлених за відповідною (аналогічною) посадою щодо тієї посади, яку я займав а день звільнення зі служби, станом на кожну дату підвищення розміру грошового забезпечення за період з 05 березня 2019 р. до теперішнього часу з метою перерахунку та виплати підвищеної пенсії. Копії вказаних довідок прошу направити на мою адресу.»

На вказану заяву позивач отримав відмову, в якій з посиланням на Закон №2262-ХІІ та Постанову КМУ №45 від 13.02.2008 р, відповідач зазначив про відсутність прийняття Кабінетом Міністрів України рішень щодо перерахунку пенсій.

ОСОБА_1 оскаржує в судовому порядку цю відмову і просить зобов`язати Управління Служби безпеки України в Одеській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , станом на кожну дату підвищення розміру грошового забезпечення, за період з 05 березня 2019 року до часу звернення (вересень 2022 року), з відображенням щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах

У рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 Конституційний суд України роз`яснив, що положення ч.2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Разом з цим, приписами КАС України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, в даному випадку зобов`язанням відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з визначенням конкретної дати, а суд, в свою чергу повинен надати правову оцінку правомірності вимог позивача.

При цьому, позовна заява не містить обгрунтовання позовних вимог, а позовні вимоги конкретної вимоги.

Суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері правових відносин, про захист яких вони просять. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16- ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 06 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, №756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц).

Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог. Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а).

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 264/4263/16-ц).

Право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).

Така ж правова позиція викладена і у постанові Верхового Суду від 14 липня 2022 року по справі №340/2428/20.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Сукупність повноважень суду щодо розгляду та вирішення справ позначається спеціальним терміном «юрисдикція». У ч. 3 ст. 124 Конституції визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд має повноваження розглядати та вирішувати справу (має юрисдикцію), якщо має місце юридичний спір. Відповідно, відсутність юридичного спору свідчить про те, що суд не має повноважень вирішувати справу.

Викладене судом свідчить про відсутність юридичного спору між ОСОБА_1 та Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, та відповідно про відмову в задоволені позовних вимог.

Окремо слід зазначити, що інтереси ОСОБА_1 в даній справі представляє ОСОБА_3 на підставі ордеру серії ВН №1203556, яка є адвокатом з 02.06.2009 року, про що свідчить інформація з Єдиного реєстру адвокатів України.

Отже, представник позивача (адвокат) має достатній професійний досвід, значну юридичну обізнаність, досвід правотлумачення та правозастосування, а тому повинен бути обізнаний про необхідність дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур) щодо викладення підстав та предмету позову.

Вказана правова позиція щодо обізнаності юриста із вимогами процесуального законодавства висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року по справі №9901/118/19.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Управління Служби безпеки України в Одеській області (адреса: 65045, м. Одеса, вул. Єврейська, 43, , тел. , e-mail: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька

.