Справа № 380/11390/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
Львівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого-судді Мартинюка В.Я.
секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.
за участі представників
позивача Мельничука Ю.І.,
відповідача Несімки М.П.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Львові клопотання відповідача про залишення без розгляду позову Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області до Городоцької міської ради Львівської області з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінхауз компані» про визнання протиправним та скасування рішення, -
Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області звернувся в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ХХХV сесії сьомого демократичного скликання Городоцької міської ради Львівської області №2452 від 22.10.2019 «Про затвердження детального плану території для зміни цільового призначення земельної ділянки ТзОВ «Грінхауз Компані» на вул.Львівській, 657 «а» і надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».
24.08.2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою від 24.10.2022 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
На виконання ухвали суду відповідач на офіційному сайті Городоцької територіальної громади опублікував повідомлення про перебування у провадженні Львівського окружного адміністративного суду даної справи про оскарження рішення ХХХV сесії сьомого демократичного скликання Городоцької міської ради Львівської області №2452 від 22.10.2019 «Про затвердження детального плану території для зміни цільового призначення земельної ділянки ТзОВ «Грінхауз Компані» на вул.Львівській, 657 «а» і надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».
30.08.2022 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.
Відповідач просить позовну заяву залишити без розгляду з підстав пропуску строків звернення до суду, передбачених абзацом 2 частини другої ст.122 КАС України, та з підстав необґрунтованості обставин за яких він може здійснювати представництво чи набувати статус позивача у суді.
Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області у запереченнях на клопотання відповідача зазначає, що ним не пропущено строк звернення до суду, оскільки предметом спору є нормативно-правовий документ, який в силу положень ч.3 ст.264 КАС України, може бути оскаржений протягом всього строку його чинності. Крім того, вважає, що звернувся до суду у зв`язку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, цим самим обґрунтував обставини за яких набув права позивача у цій справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
З приводу обґрунтованості обставини за яких керівник окружної прокуратури набув прав позивача у цій справі.
Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, з наступними змінами та доповненнями, на прокуратуру покладаються такі функції представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.
Як передбачено ч.3 цієї ж статті на прокуратуру не можуть покладатися функції, не передбачені Конституцією України.
Абзацом першим частини четвертої ст.23 даного Закону, передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (абзац другий цієї ж частини).
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзац третій цієї ж частини).
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзац четвертий цієї ж частини).
Згідно положень ч.3 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Наведені норми, в контексті даної справи, дозволяють прийти щонайменше до таких висновків:
- здійснення представництва інтересів держави прокурором у суді здійснюється лише у виключних випадках;
- такі виключні випадки встановлюються через визначені законодавством підстави;
- прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (прокурор у статусі представника інтересів органу держави);
2) у разі відсутності такого органу (прокурор у статусі позивача).
Мета такого підходу законодавця відображена у Рішенні від 5 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України, а саме - Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
У пункті 36 Постанови Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 340/5914/21 зазначено: «Відтак, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.».
Підстави та предмет даного позову вказують на те, що прокурор здійснює представництво інтересів держави у сфері земельних відносин, а саме оскаржує рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено детальний план території для зміни цільового призначення земельної ділянки.
При цьому, інтерес держави у спірних правовідносинах прокурор пов`язує із порушенням установлених державою правил та норм здійснення будівництва.
Так, у відповідності до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, з наступними змінами та доповненнями, детальний план території - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Згідно положень п.4.1 ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» детальний план розробляється з метою, зокрема, обґрунтування потреб формування нових земельних ділянок та визначення їх цільового призначення, зображення існуючих земельних ділянок та їх функціонального використання.
Також у п.4.4 згаданого ДБН зазначено, що відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об`єктів будівництва, реконструкції забудови.
Наведені норми вказують на те, що детальний план є як містобудівною документацією так і землевпорядною.
Оскільки спірне рішення в частині детального плану стосується зміни цільового призначення земельної ділянки, суд вважає, що інтерес держави у спірних правовідносинах стосується в тому числі використання та охорони земель.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначаються Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV, з наступними змінами та доповненнями.
Основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель, згідно ст.2 цього Закону, є:
забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України;
забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель;
запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення;
забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.
Частиною 1 статті 5 згаданого Закону передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.
Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), згідно п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, з наступними змінами та доповненнями, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.
Згідно п.3 цього Положення, основними завданнями Держгеокадастру є, зокрема, реалізація державної політики у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до завдань покладених на Держгеокадастр, останній згідно з п.4 наведеного Положення, зокрема,
- організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності:
у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за, в тому числі, додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконанням вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержанням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про земельні ділянки та їх використанням; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням в дію об`єктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель (підп.33);
- вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних, пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства; припинення будівництва та експлуатації об`єктів у разі порушення вимог земельного законодавства до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону (підп.37);
- здійснює державний нагляд у сфері землеустрою (підп.63).
Також, цим Положенням передбачено, повноваження Держгеокадастру на звернення з позовами до суду.
Наведене, дозволяє суду прийти до висновку, що у спірних правовідносинах наявний орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким є Держгеокадастр та його територіальні органи.
Оскільки Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області помилково вважав, що у спірних правовідносинах відсутній орган державної влади чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, він безпідставно визначив свій процесуальний статус як позивача у справі.
Як передбачено п.2 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.
У частині 10 статті 44 КАС України серед іншого зазначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Оскільки Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області не набув статусу позивача у справі (учасника справи) він не мав права підписувати позовну заяву, а тому позов належить залишити без розгляду.
З огляду на викладене, позовну заяву належить залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.240 КАС України.
Іншим аргументам сторін не надається оцінка, з урахуванням стадійності розгляду питань передбачених ч.1 ст.171 КАС України та з метою дотримання правил застосування інституту преюдиції.
При цьому, судовий збір не підлягає поверненню, оскільки особи, яка його сплатила, не зверталась з клопотанням, як це передбачено ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, з наступними змінами та доповненнями.
Керуючись ст.ст. 248, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
Позов Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області до Городоцької міської ради Львівської області з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінхауз компані» про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повна ухвала складена 24 січня 2023 року.

Суддя В.Я.Мартинюк