Справа № 280/6553/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

24 січня 2023 року Справа № 280/6553/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Шаповалова Б.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мар`єнко В.Ю.,

представника відповідача та

третьої особи 1 Книша В.В.,

представника третьої особи 2 Проценко Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання Державної установи «Центр пробації» та Міністерства юстиції України про залишення позову без розгляду у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Мар`єнко Вікторії Юріївни ( АДРЕСА_2 ), до Державної установи «Центр пробації» (вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, м. Київ, 04050), треті особи Філія Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69005), Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2022 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника Мар`єнко Вікторії Юріївни, до Державної установи «Центр пробації» (далі відповідач), треті особи Філія Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (далі третя особа 1), Міністерство юстиції України (далі третя особа 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо невиплати заступнику начальника Шевченківського районного управління відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні;

- зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити заступнику начальника Шевченківського районного управління відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні.

Крім того, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом, поновити позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом до територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 23.11.2022 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

28.11.2022 від представника позивача засобами системи «Електронний суд» до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою судді від 30.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/6553/22 за зазначеним позовом, розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано у відповідача інформацію про щомісячні розміри грошового забезпечення позивача в період з 24.02.2022 по 18.11.2022 із зазначенням його складових та інформацію про розміри виплаченої позивачу протягом цього періоду доплати за службу в період дії воєнного стану.

14.12.2022 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, в обґрунтування якої відповідач зазначає про проведення на теперішній час у відповідача розатестації (скорочення штату) осіб начальницького складу Центру пробації. Прийняття рішення у справі на користь позивача призведе до значних безпідставних втрат коштів державного бюджету. Для ефективного та всебічного дослідження судом доказів, наданих сторонами та для повного і об`єктивного розгляду справи просить розглядати справу з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, 14.12.2022 від відповідача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Також 15.12.2022 від відповідача до суду надійшла витребувана інформація.

Ухвалою від 16.12.2022 клопотання відповідача про розгляд справи №280/6553/22 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволене: призначене судове засідання у справі №280/6553/22 на 11 січня 2023 року; витребувано у відповідача матеріали особової справи позивача та інформацію про наявність у позивача протягом 2022 року статусу особи рядового чи начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби. Крім того, зазначеною ухвалою визначено, що заява відповідача про залишення позову без розгляду буде вирішена у судовому засіданні.

19.12.2022 від представника Міністерства юстиції України до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, клопотання про розгляд справи з викликом сторін та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.12.2022у задоволенні клопотання третьої особи 2 про розгляд справи №280/6553/22 в порядку загального позовного провадження відмовлено.

У судовому засіданні 11.01.2023 представник відповідача не надав суду документ, що підтверджує його повноваження на представництво відповідача. Також станом на 11.01.2023 відповідачем не була виконана ухвала суду від 16.12.2022 в частині надання суду матеріалів особової справи позивача.

Протокольною ухвалою від 11.01.2023 судове засідання було відкладене на 24.01.2023.

18.01.2023 від відповідача до суду надійшли матеріали особової справи позивача.

23.01.2023 від представника позивача засобами системи «Електронний суд» надійшли відповідь на відзив та заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 24.01.2023 представник відповідача та третьої особи 1, представник третьої особи 2 підтримали клопотання про залишення позову без розгляду з підстав, зазначених у клопотаннях, представник позивача та позивача заперечили проти клопотань з підстав, наведених у письмових запереченнях проти клопотань.

Вирішуючи клопотання відповідача та третьої особи 2 суд виходить з наступного.

Позивачем заявлена вимога щодо нарахування та виплати йому відповідачем додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні, впроваджену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, при цьому позивач зазначає, що він перебуває із відповідачем у відносинах публічної служби (перебуває на посаді заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області). З матеріалів справи вбачається, що позивач має спеціальне звання підполковник внутрішньої служби.

В період до 18.07.2022 ч. 2 ст. 233 КЗпП України визначалось, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, з 19.07.2022 ст. 233 КЗпП України не містить зазначеної норми.

З 19.07.2022 стаття 233 КЗпП України має наступну редакцію:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.

Отже, з дня набрання чинності нової редакції ст. 233 КЗпП України, встановлений тримісячний строк для звернення працівника за вирішенням трудового спору, який не пов`язаний зі звільненням такого працівника, безпосередньо до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Разом з тим, за приписами п. 1 розділу ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин, впроваджений на території України постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом не закінчився (постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 №1423 його дію продовжено до 30.04.2023).

Відповідно, визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України строк продовжується до 30.04.2023.

Відкриваючи провадження у справі суддя керувався зазначеними приписами Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення позивача до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.

З врахуванням того, що про не нарахування та невиплату додаткової винагороди, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 24.02.2022 по день звернення до суду із цим позовом позивач не міг не знати в день виплати грошового забезпечення (заробітної плати) протягом зазначеного періоду, а також враховуючи зміни до ст. 233 КЗпП України такий строк слід обраховувати із 19.07.2022 щодо періоду з 24.02.2022 по 19.07.2022.

Щодо періоду з 01.07.2022 по 31.07.2022 строк сплив 01.01.2022, періоду з 01.08.2022 по 31.08.2022 01.10.2022.

Разом з тим, суд зазначає, що за постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146 були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, відповідно до яких позивач втратив право на нарахування та виплату додаткової винагороди, впровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, з 01.09.2022.

Суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146 набрала чинності з 18.10.2022.

Позов сформований в системі «Електронний суд» 17.11.2022.

Отже, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України строк, для позивача станом на дату звернення до суду із цим позовом сплив.

Щодо посилання представника позивача у позові на впровадження в Україні воєнного стану суд зазначає наступне.

В постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 Велика Палата Верховного Суду зазначили, наступне:

«26. Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

27. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

28. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/241/21, проаналізувавши положення частини п`ятої статті 122 КАС України, дійшла висновку, що нею встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, однак такі не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

29. Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

30. Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

31. Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

32. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

33. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

34. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

…

47. Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

48. Ураховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачкою за умови надання нею до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку».

Наведені у позові обставини не свідчать про наявність у позивача перешкод у своєчасному зверненні до суду із цим позовом.

У постанові від 14 червня 2018 року (справа №800/102/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що в пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія A, № 93).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Із урахуванням наведених висновків Європейського суду з прав людини, а також положень частини п`ятої статті 122 КАС України суд зазначає, що вказаною нормою статті 122 КАС України встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету як найскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

За приписами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 171, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Мар`єнко Вікторії Юріївни ( АДРЕСА_2 ), до Державної установи «Центр пробації» (вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, м. Київ, 04050), треті особи Філія Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69005), Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду до дати, встановленої судом, заяви про поновлення строку звернення до суду із цим позовом із доказами поважності таких причин.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Кисіль