Справа № 200/5245/22
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року Справа№200/5245/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

22.12.2022 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач, з урахування заяв про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ Донецької області від 05.10.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 03.11.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період роботи з 11.05.1983 по 01.10.1997, та з 01.11.2019 по 30.06.2022 на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 р.

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

- стягнути з Головного Управління ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стаду період роботи з 11.05.1983 по 01.10.1997, та з 01.11.2019 по 30.06.2022 на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 р, чим порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою суду від 27.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.(без виклику сторін)

Головне Управління Пенсійного Фонду України Донецької області надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 11.05.1983 по 01.09.1997 у зв`язку з порушенням норм Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях; з 01.11.2019 по 30.06.2022 на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» оскільки підприємством не сплачений єдиний соціальний внесок та період навчання у середньому міському професійному училищі №11 м.Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 оскільки прізвище зазначене в дипломі « ОСОБА_2 » (українською) та « ОСОБА_3 » (російською) не відповідає паспортним даним. Згідно паспортних даних прізвище Позивача ОСОБА_3 .

Таким чином, Головне управління правомірно не зарахувало до страхового стажу оскаржувані періоди та прийняло відповідне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року

Головне управління ПФУ в м. Києві відзив на позовну заяву не надало.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України.

28.09.2022 засобами електронного веб-порталу Пенсійного фонду України, позивач звернувся до Головного упралвння енсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058), надавши відповідачу необхідні документи.

Рішенням Головного управління ПФУ Донецької області від 05.10.2022 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій не страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років визначеного п. 1 ст. 26 Закону 1058, оскільки до страхового стажу не зараховано: Період роботи з 11.05.1983 р. по 01.10.1997 р., згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 31.07.1980 р., оскільки неможливо ідентифікувати назву під3приємства на печатці у наказі про звільнення; період навчання згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 р., оскільки прізвище « ОСОБА_2 » (українською) та « ОСОБА_3 » (російською) не відповідають паспортним даним; період роботи з 01.11.2019 р. по 30.06.2022 р. через відсутність сплати єдиного соціального внеску.

Позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують мій стаж, а саме: трудову книжку, диплом, паспорт, ідентифікаційний номер, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, військовий квиток.

28.10.2022 позивач через веб-портал, повторно звернувся до Головного управління ПФУ про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України, до якої додав: архівну довідку про підтвердження роботи водієм автомобіля на дільниці «Автотранспортний парк» на шахті 1-3 «Новогродівська» з 11.05.1983 р., наказ № 22-к від 10.05.1980 р. по 01.10.1997 р., наказ № 56-п від 24.03.1998 р.; архівну довідку про навчання у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, Де згідно поіменної книги № 34, порядковий номер 3477 позивача зараховано 01.09.1977 та відраховано 20.07.1980 і присвоєно кваліфікацію «Електромонтажник по освітлюванню і освітлюваних мережей» - 2 розряду, диплом НОМЕР_1 , але прізвище російською записано ОСОБА_4 .

Рішенням Головного управління ПФУ м.Києва від 03.11.2022 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років визначеного п. 1 ст. 26 Закону 1058, оскільки до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 11.05.1983 по 01.09.1997 у зв`язку з порушенням норм Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях; з 01.11.2019 по 30.06.2022 на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» оскільки підприємством не сплачений єдиний соціальний внесок та період навчання у середньому міському професійному училищі №11 м.Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 оскільки прізвище зазначене в дипломі « ОСОБА_2 » (українською) та « ОСОБА_3 » (російською) не відповідає паспортним даним. Згідно паспортних даних прізвище Позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 :

- з 01.09.1977 по 20.07.1980 позивач навчався в гор ПТУ №11 м.Новогродівки Донецької області (запис 1);

- з 11.05.1983 по 01.10.1997 позивач працював водієм ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (запис 9-10);

- з 08.10.2015 по 14.11.2022 ОСОБА_1 працює водієм на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (запис 15-19)

Відповідно до архівної довідки Селидівського професійного ліцею від 22.10.2022 №158 ОСОБА_1 навчався у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, де згідно поіменної книги № 34, порядковий номер 3477 позивача зараховано 01.09.1977 та відраховано 20.07.1980 і присвоєно кваліфікацію «Електромонтажник по освітлюванню і освітлюваних мережей» - 2 розряду, диплом НОМЕР_1 .

Довідкою ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 26.10.2022 від 26/284 підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.05.1983 (наказ № 22-к від 10.05.1980) по 01.10.1997 (наказ № 56-п від 24.03.1998) працював водієм на «Автотранспортний парк» ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 прізвище позивача записано ОСОБА_2 (українською).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 прізвище позивача ОСОБА_3 (російською).

У військовому квитку серії НОМЕР_6 прізвище позивача зазначено ОСОБА_3 (російською).

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, положення Законом України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію зокрема і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та надав відповідні документи.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.(далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З трудової книжки позивачки вбачається, що позивач працював у період з 01.09.1977 по 20.07.1980 позивач навчався в гор ПТУ №11 м.Новогродівки Донецької області (запис 1); з 11.05.1983 по 01.10.1997 позивач працював водієм ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (запис 9-10); з 08.10.2015 по 14.11.2022 ОСОБА_1 працює водієм на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (запис 15-19), що підтверджується відповідними печатками у трудовій книжки позивачки.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено», що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Довідкою ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 26.10.2022 від 26/284 підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.05.1983 (наказ № 22-к від 10.05.1980) по 01.10.1997 (наказ № 56-п від 24.03.1998) працював водієм на «Автотранспортний парк» ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідний період стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25.09.2019 № 227/516/17.

Виходячи з наведеного період роботи позивача з 11.05.1983 по 01.09.1997 підлягають зарахуванню до страхового стажу роботи.

Щодо не зарахування періоду роботи з 01.11.2019 по 30.06.2022 суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу роботи період роботи з 01.11.2019 по 30.06.2022.

Щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідно до архівної довідки Селидівського професійного ліцею від 22.10.2022 №158 ОСОБА_1 навчався у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, де згідно поіменної книги № 34, порядковий номер 3477 позивача зараховано 01.09.1977 та відраховано 20.07.1980 і присвоєно кваліфікацію «Електромонтажник по освітлюванню і освітлюваних мережей» - 2 розряду, диплом НОМЕР_1 .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 прізвище позивача записано ОСОБА_2 (українською).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 прізвище позивача ОСОБА_3 (російською).

У військовому квитку серії НОМЕР_6 прізвище позивача зазначено ОСОБА_3 (російською).

Отже виходячи з наведеного період навчання ОСОБА_1 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип верховенства права охоплює не лише змістовний аспект (правового відношення між людиною і державою на засадах визнання людини вищою соціальною цінністю), але й процедурний аспект, який базується на вимогах відповідності правотворчої та правозастосовної практики певним стандартам, як-от: заборона зворотної дії закону, вимога ясності та несуперечності закону; вимога щодо однакового застосування закону; застосування покарання виключно на підставі закону та інше.

Що стосується принципу верховенства права, який вимагає дотримання вимог "якості" закону, то Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.12.2009 у справі "Михайлюк та Петров проти України" зазначив: "Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі "Полторацький проти України" (Poltoratskiy v. Ukraine) від29.04.2003, заява №38812/97, п.155)".

Про те, що закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" та "передбачуваності" зазначено також у рішеннях Європейський суд з прав людини у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства", "Шпачек s.r.o." проти Чеської Республіки", "Беєлер проти Італії".

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд повинен керуватись принципом юридичної визначеності. Цей принцип означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

В даному конкретному випадку така концепція схвалена у Законі України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

Також слід зазначити, що Європейський Суд з прав у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" розцінив відмову в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку, як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі "Бутченко проти України", у якій констатовано, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (місцезнаходження: 85113, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, пл. Соборна, 3 м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.10.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, пл. Соборна, 3 м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 11.05.1983 по 01.10.1997, з 01.11.2019 по 30.06.2022 та період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, пл. Соборна, 3 м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 28.09.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (, пл. Соборна, 3 м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 23 січня 2023 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв