Справа № 280/6811/22
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Справа № 280/6811/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-б, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, )

про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (далі відповідач, ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод»), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пп. «а» та «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по працівникам відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 з квітня по жовтень 2022 року у розмірі 376 664грн. 42коп.

Ухвалою суду від 05.12.2022 відкрито провадження у справі №280/6811/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Ухвалою суду від 20.12.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №280/6811/22 в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 21.12.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі №280/6811/22.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 23.08.2022 (вх.№32531 від 25.08.2022). Посилаючись на приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджену Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі Інструкція №21-1) позивач вказує, що відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно пунктів «а» та «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списками №1 та №2 колишнім працівникам ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» за квітень-жовтень 2022 року, у зв`язку із чим за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 376 664,42грн. Оскільки невнесення відповідачем суми заборгованості перешкоджає своєчасному отриманню пенсій та інших соціальних виплат громадянам, чим завдається істотна шкода їх законним правам та інтересам та в певній мірі перешкоджає здійсненню соціальних гарантій з боку держави, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву від 19.12.2022 (вх.№48074) та запереченнях на відповідь на відзив від 29.12.2022 (вх.№49195), в яких останній зокрема зазначає, що обов`язок з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій здійснюється виключно по пенсіонерах, які мають відповідний підтверджений пільговий стаж на підприємстві відповідача та припиняється при досягненні працівниками пенсійного віку. Тому вважає, що питання досягнення особами, яким виплачено пенсії, пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV потребує дослідження, оскільки після досягнення такого віку жодні підприємства не зобов`язані компенсувати витрати на виплату та доставку пенсій. Крім того наголошує, що на підтвердження заявлених вимог позивачем надано розрахунки розміру пенсії, страхового стажу, сум до сплати по працівникам, однак позивачем не надано доказів фактично понесених витрат, а саме сплати (доставки) призначених на пільгових умовах пенсій їх отримувачам, зокрема виписок з банківського рахунку отримувачів та відривних талонів поштових відділень. Також зазначає, що в розрахунках позивача зазначено 29 осіб, проте позивач надав довідки лише по 18 особам, крім того суми пенсій зазначені у наданих позивачем довідках не відповідають сумам зазначеним у розрахунках до позовної заяви. Крім того звертає увагу, що до позову не додано належних доказів направлення на адресу відповідача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з квітня по жовтень 2022 року за Списками № 1 та №2. Водночас зауважує на відсутності будь-яких інших доказів, якими б підтверджувався факт виконання визначеного Інструкцією №21-1 обов`язку щодо направлення на адресу підприємств розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на адресу підприємства за його місцезнаходженням (п. 6.4, п. 6.8 Інструкції №21-1). Враховуючи викладене наголошує, що направлення і вручення розрахунку підприємству, як і достовірність такого розрахунку, наявність суми боргу в особовому рахунку, прострочення строку сплати, є обов`язковими складовими, і відсутність будь-якої з них унеможливлює виникнення обов`язку у підприємства щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Разом з тим вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даною позовною заявою. У зв`язку із вищевикладеним вважає позовну заяву необґрунтованою, а заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Не погодившись з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву позивачем надано відповідь на відзив від 26.12.2022 (вх.48840), в якій останній зокрема зазначає, що в підтвердження своїх позовних вимог позивачем на адресу суду та відповідачу були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період за Списками №1 та №2 та довідки по всіх перелічених в позові пенсіонерах. Водночас зауважує, що повідомлення за травень 2022 року відповідачу не направлялось, оскільки не відбувались зміни у розмірі пенсії по пенсіонерам зазначеним в позові, тобто підтвердженням суми відшкодування в такому випадку буде попередній місяць. Також вказує, що необізнаність відповідача в розгляді розрахунків та співставлення їх до довідок про виплачену пенсію, не може впливати на відсутність належних доказів у позивача. Крім того зазначає, що посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення із даною позовною заявою не відповідають дійсності, оскільки строки звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка виникла через несвоєчасне нарахування та сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, не застосовуються. На підставі викладеного вважає дії позивача правомірними та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» () в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване як юридична особа за адресою: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72.

Відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 27.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон України №400/97-ВР) відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон України № 1058-ІV).

Судом встановлено, що колишнім працівникам ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» позивачем призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» та «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон України №1788-ХІІ).

Пенсії призначені на підставі Довідок, які встановлюють характер праці та право на призначення пільгових пенсій, виданих ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод».

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу по вказаним громадянам за квітень-жовтень 2022 року нараховано 376 664,42грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б-з» статті 13 Закону України №1788-ХІІ направлялись на адресу підприємства та були вручені представникам відповідача під підпис, проте сума на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» за квітень-жовтень 2022 року (включно) відповідачем сплачена не була.

Загальна сума заборгованості ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів «а» та «б-з» статті 13 Закону України №1788-ХІІ за Списками №1 та № 2 за квітень-жовтень 2022 року (включно) становить 376 664,42грн., про що свідчать розрахунки боргу станом на 25.10.2022 та картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідача.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку позивач звернувся із позовом до суду.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України №1058-ІV, зокрема: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Статтею 13 Закону України №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи:

- для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

- для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до пунктів 1-8 частини другої статті 114 Закону України №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

3) чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

5) жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

6) робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

7) жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

8) водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу:

- для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

- для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України №1058-ІV.

Абзацами 3, 4 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058-ІV передбачено, що покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України №1788-ХІІ до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Отже, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів «а», «б-з» частини 1 статті 13 Закону України №1788-ХІІ за списком №1 та списком № 2 покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01 січня 2004 року, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема в постанові від 25.09.2012 у справі №21-251а12 та Верховного Суду у постановах від 20.02.2019 у справі №809/602/17, від 28.02.2019 у справі №808/329/17, від 12.03.2019 у справі №809/602/17 від 25.04.2019 у справі №816/3653/15 і суд не вбачає підстав для відступу від неї під час розгляду цієї справи.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками №1 та №2, передбачена діючим законодавством.

Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6 Інструкції №21-1.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №21-1 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом пункту 2.1.1. Інструкції №21-1 платниками страхових внесків є страхувальники: 2.1.1. Роботодавці:

- підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру;

- колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок);

- дипломатичні представництва, консульські установи України, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами;

- іноземні дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств та організацій, міжнародних організацій, розташованих на території України.

Відповідно до пункту 6.1. Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 6.4 та 6.5 Інструкції №21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

Пунктом 6.7 Інструкції №21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України № 1058-ІV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції №21-1).

Отже, обов`язок з відшкодування у повному розмірі витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону України №1788-ХІІ, покладений на роботодавця.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок визначення належних до відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій покладено на позивача, а відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунок фактичних витрат, який надсилається роботодавцю.

Також органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання відповідного розрахунку.

В ході розгляду справи судом досліджені надані позивачем розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» та «б-з» статті 13 Закону України №1788-ХІІ, якими підтверджується заборгованість відповідача по відшкодуванню Пенсійному органу фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по колишнім працівникам відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 з квітня по жовтень 2022 року (включно) у загальному розмірі 376 664грн. 42коп.

Вказані розрахунки складені з дотриманням всіх необхідних вимог Інструкції №21-1. Розмір суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій визначено позивачем з дотриманням вимог Закону України №1058-IV та Інструкції №21-1, фактична виплата пенсій підтверджується довідками, наданими позивачем до матеріалів справи.

На виконання вимог Інструкції №21-1, зазначені розрахунки направлялись відповідачу та були отримані представниками останнього, про що свідчать надані до матеріалів справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та копії списків згрупованих поштових відправлень.

Вказані розрахунки у встановленому законом порядку відповідачем оскаржені не були, отже останній був згоден із зазначеними в них сумами фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах, доказів протилежного суду не надано.

При цьому суд вважає безпідставними посилання представника відповідача, що позивачем не надано будь-яких платіжних документів на підтвердження оплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а вказані розрахунки підтверджують лише нарахування таких витрат та не підтверджують самого факту сплати пільгових пенсій, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося судом вище, відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Отже виходячи з наведеного, розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції 21-1 (додаток 8-а), є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за Списками № 1 та №2.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 10.09.2020 по справі №820/6674/15 (адміністративне провадження № К/9901/8678/18) та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає застосуванню при розгляді цієї справі.

Також, позивачем до матеріалів справи долучені довідки про фактичну виплату пенсій по всіх перелічених в позові пенсіонерах. Вказані докази, на думку суду, є належними та достатніми у доведені факту понесення витрат на їх виплату.

Посилання відповідача щодо ненадання довідок про виплату пенсії по всіх перелічених в позові пенсіонерам є безпідставними та спростовуються наданими до матеріалів справи копіями вказаних довідок.

Щодо тверджень відповідача про наявність розбіжностей між сумами вказаними у довідках про виплату пенсії та сумами, зазначеними у наданих до позовної заяви розрахунках боргу, суд зазначає, що в довідках про виплату пенсії вказані суми повного розміру пенсії, які виплачуються пенсіонерам, в той час як в розрахунках вказані суми, що підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до його відсоткової частки.

Водночас суд наголошує, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій на підставі складених територіальним органом Пенсійного фонду України розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості та не стосуються правовідносин щодо права, порядку та розміру пенсій, призначених певним працівникам.

Крім цього, суд звертає увагу, що довідки на підтвердження пільгового стажу видавались самим відповідачем, а розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів а, б - з статті 13 Закону України №1788-ХІІ направлялись відповідачу. Відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржено розрахунки фактичних витрат, дії чи рішення позивача з цього приводу, а отже останній був згоден із зазначеними в них сумами фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Обставини призначення пільгової пенсії та обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку такої пенсії відповідачем не спростовані.

Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі визначеному позивачем.

Станом на день вирішення спору заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідачем не сплачена. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Згідно із статтею 23 Закону України №1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Враховуючи, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а також те, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до Пенсійного фонду України відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення вказаної суми у судовому порядку.

Посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Як зазначено у частині 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Водночас у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі №804/8277/14 зазначено, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини 15 статті 106 Закону України №1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки) не застосовуються.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду із даною позовну заявою.

Водночас, 06.01.2023 відповідач подав до суду заяву про розстрочення виконання рішення (вх.№712), у зв`язку з тим, що через військову агресію Російської Федерації та враховуючи стрімке наближення ворожих військ у напрямку міста Запоріжжя, з метою запобігання негативним наслідкам техногенного, природного характеру та збереження життя і здоров`я працівників підприємства та мешканців міста Запоріжжя, ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» був виданий наказ №52 від 04.03.2022 про виведення персоналу підприємства у вимушений простій відповідно до статей 34, 113 Кодексу Законів про працю України.

На цей час ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» частково відновило виробничу діяльність, але підприємство знаходиться у скрутному матеріальному становищі, що значно ускладнить виконання рішення, ухваленого за результатами розгляду справи №280/6811/22. Контрагенти ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» належним чином не виконують перед останнім грошових зобов`язань, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості у значних сумах. Так, сума дебіторської заборгованості контрагентів перед ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» станом на 01.12.2022 становить 576 267 279,93грн. Зазначені обставини вплинули на фінансовий стан ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод». На підставі викладеного відповідач просить при прийнятті рішення по справі №280/6811/22 розстрочити його виконання на 12 місяців із рівними щомісячними платежами.

24.01.2023 (вх.№3899) на адресу суду надійшла заява позивача, відповідно до якої останній проти задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення не заперечує.

Розглядаючи заяву відповідача про розстрочення виконання рішення у даній справі, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також вказується про порядок і строк виконання рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Питання щодо відстрочення і розстрочення виконання судового рішення врегульовано статтею 378 КАС України.

Частиною 3 цієї статті визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною 4 статті 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII.

Судом встановлено, що ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» було прийнято рішення про тимчасову зупинку роботи (гарячу консервацію обладнання) ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» та виведення трудового колективу у простій відповідно до статей 34, 113 Кодексу Законів про працю України, про що був виданий наказ про простій № 52 від 04.03.2022.

На цей час ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» частково відновило виробничу діяльність, але підприємство знаходиться у скрутному матеріальному становищі, що значно ускладнить виконання рішення, ухваленого за результатами розгляду даної справи.

Сума дебіторської заборгованості контрагентів перед ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» станом на 01.12.2022 становить 576 267 279,93грн., що підтверджується наданою до матеріалів справи довідкою відповідача №2002707 від 30.12.2022.

Зазначені обставини вплинули на фінансовий стан ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод», так чистий збиток ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод» за 9 місяців 2022року склав 27 077 000,00. грн., про що свідчить звіт про фінансові результати за 9 місяців 2022 року.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку що відповідачем надано належні докази та доведено наявність обставин, що можуть ускладнити виконання рішення суду прийнятого за результатами розгляду даної справи або зробити неможливим його виконання у встановлені законом терміни. Таким чином заява відповідача про розстрочення виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Суд під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду враховує положення частини 5 статті 378 КАС України, відповідно до якої, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Відтак, враховуючи подану відповідачем заяву про розстрочення виконання рішення суду, яка мотивована тим, що винесене судом у даній справі рішення про задоволення позовних вимог, суттєво вплине на фінансовий стан відповідача, а також згоду позивача щодо вказаного питання, суд, з урахуванням поданих відповідачем доказів, вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду у справі № 280/6811/22 строком на 1 (один) рік.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, ) про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, , р/р НОМЕР_1 , МФО 313957, філія Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України») суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно пунктів «а» та «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам відповідача за квітень-жовтень 2022 року (включно) у розмірі 376 664,42грн. (триста сімдесят шість тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 42 копійки).

Розстрочити виконання рішення суду строком на 1 (один) рік, зі сплатою Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький ливарно-механічний завод» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72, ) заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів «а» та «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 376 664,42грн. (триста сімдесят шість тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 42 копійки) терміном на 1 (один) рік починаючи з дати набрання даного рішення законної сили, шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 25.01.2023.

Суддя І.В.Садовий