Справа № 340/2885/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2023 року м. Дніпросправа № 340/2885/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 року, (суддя суду першої інстанції Жук Р.В.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Кропивницький, в адміністративній справі №340/2885/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня подання нею заяви про призначення пенсії від 13.05.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, яким зміни до пункту а статті 13 Закону №1788-ХІІ щодо збільшення пенсійного віку, внесені Законом №213-VІІІ, були визнані неконституційними, а також постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 по справі №360/3611/20, позивач звернулась до Пенсійного фонду шляхом подання через веб-портал ПФУ заяви від 13.05.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте відповідач відмовив позивачці у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, жінкам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2020 по 31.03.2021 не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Оскаржуване рішення, на думку позивача, є протиправним та незаконним, порушує права та інтереси позивачки, тому підлягає скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 20 від 20.05.2022 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня подання нею заяви про призначення пенсії від 13.05.2022 р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Законом №1058 перебачено його пріоритет над іншими законами та нормативно-правовими актами у сфері пенсійного страхування. Відповідно до п. 1 ст. 114 розділу ХІУ 1Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, жінкам зайнятим повний робочій день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ та за результатом атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років , з них не менше 7.6 на зазначених роботах. Вік заявниці становить 47 років, стаж за списком №1 6.4 роки. Позивач має право на зменшення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058, на 8 років (1.4 роки за 1 повний рік роботи), відтак набуде права на пенсію в 52 роки.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки Новокостянтинівської шахти ДП "СГЗК" від 05.05.2020 №09-06/1375 працювала на шахті:

- у період з 22.06.2004 року по 12.04.2007 року, з 14.04.2007 року по 19.06.2008 року, з 21.06.2008 року по 27.12.2012 року, з 29.12.2012 року по 14.10.2015 року за професією "стовбуровий (поверхневий)" дільниці підйомів у шкідливих і важких умовах праці, що передбачено Списком №2 розділом І підрозділом 1 пунктом 1.1а та відпрацювала повний робочий день в шкідливих і важких умовах праці 11 років 03 місяці 20 днів;

- у період з 15.10.2015 року по 02.08.2016 року у виробництві "Атомна енергетика та промисловість" виконувала повний робочий день роботи з ведення технологічного процесу (приймання та подачі сигналів з шахти машиністу підіймальної машини щодо підіймання та спускання людей і вантажів на стовбурах, роботи з установки та закріплення вагонеток і платформ в кліті та їх вивантаження) в умовах радіаційної та берилієвої шкідливості за професією стовбуровий (поверхневий) дільниці підйомів, що передбачено Списком №1 розділом XXIV підрозділ 25 пункт 24.25-1 затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003р., та відпрацювала повний робочий день в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці 00 років 09 місяців 18 днів;

- у період 3 03.08.2016 року по 04.05.2020 року у виробництві "Роботи з радіоактивними речовинами та джерелами іонізуючих випромінювань і берилієм" виконувала роботи з приймання та подачі сигналів з шахти машиністу підіймальної машини щодо підіймання та спускання людей і вантажів на стовбурах, роботи з установки та закріплення вагонеток і платформ в кліті та їх вивантаження, і була зайнята повний робочий день на роботах із радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію-226 за професією стовбуровий (поверхневий)" дільниці підйомів (з 01.03.2018 року дільниці Спуск-підйом) в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці, що передбачено Списком №1 розділом XXII підрозділом 1 затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р., та відпрацювала повний робочий день в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці - 03 роки 09 місяців 02 дні (а.с.27-28).

Відповідно до довідки Новокостянтинівської шахти ДП "СГЗК" від 27.04.2022 №09-06/671 позивач працювала на шахті у період з 03.08.2016 року по 19.09.2021 року, з 21.09.2021 року по 28.02.2022 року, з 28.03.2022 року по 27.04.2022 року у виробництві "Роботи з радіоактивними речовинами та джерелами іонізуючих випромінювань берилієм" виконувала роботи з приймання та подачі сигналів з шахти машиністу підіймальної машини щодо підіймання та спускання людей і вантажів на стовбурах, роботи з установки та закріплення вагонеток і платформ в кліті та їх вивантаження, і була зайнята повний робочий день на роботах із радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію-226 за професією стовбуровий (поверхневий)" дільниці підйомів (з 01.032018 року дільниці Спуск-підйом) в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці, шо передбачено Списком №1 розділом XXII підрозділом 1 затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р., та відпрацювала повний робочий день в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці - 05 років 07 місяців 27 днів (а.с.29-30).

Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 13.05.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.26).

Заяву ОСОБА_1 розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та прийнято рішення про відмову у призначення пенсії №20 від 20.05.2022. (а.с.31-33).

Вказане рішення мотивовано тим, що пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) становить 50 років. Вік заявниці 47 років. Необхідний страховий стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 20 років. Страховий стаж позивача становить 30 років 15 днів. Необхідний пільговий стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 07 років 06 місяців. Пільговий стаж позивачки становить 06 років 4 місяці 17 днів. Документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 8 років. Право на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування набуде з 31.12.2026 року (а.с.32-33).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії за віком за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку, а саме з 47 років.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом першим частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) в редакції Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають після досягнення ними такого віку: 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. № 1-р/20 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII (справа № 1-5/2018(746/15)) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Конституційним Судом України в частинах другої-третьої резолютивної частини рішення встановлено, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам…».

При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що зміни, внесені Законом України №213-VIII від 02.03.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать ч. 1 ст. 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є принцип юридичної визначеності.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, з 23.01.2020 р., дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. в справі № 1-р/2020, діють положення статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом № 213-VIII, відносно право на пільгову пенсію осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Разом з тим, залишилися чинними положення статті 114 Закону № 1058-IV.

Відтак, з 23.01.2020 р. в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за віком на пільгових умовах, зкоерма за списком №1.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 р. в зразковій справі № 360/3611/20 зроблено наступний правовий висновок: «…Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що спірній відносини, що становлять предмет доказування у даній справі не є абсолютно ідентичними тим, що розглядались Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 р. в зразковій справі № 360/3611/20, однак зазначає, що Великою Палатою ВС в зазначеній справі зроблено однозначний висновок з приводу пріоритетності застосування норм Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 при визначенні права особи на пенсію за віком на пільгових умовах. Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку до спірних відносин, які виникли з підстав визначення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з урахуванням набутого пільгового стажу, підлягає застосуванню саме Закон №1788-ХІІ.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно ст. 12 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Як вже зазначалось, відповідно до ст.13 Закону №1788 ХІІ, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Отже, враховуючи той факт, що позивач має стаж роботи за Списком №1 6 років 4 місяці, що становить не менше половини відповідного стажу передбаченого ст. 13 Закону №1788-ХІІ (7.6 років), позивач має право на зменшення віку, передбаченого статтею 12 цього Закону (55 років), за кожний повний рік такої роботи на 1 рік 4 місяці.

Таким чином, позивач має право на зменшення пенсійного віку на 8 років (1.4 х6), отже ОСОБА_1 набуває права на призначення пенсії з 47 років (55 8).

Судом встановлено, що станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 13.05.2022 року, тобто після досягнення 47 років, відтак відповідач необґрунтовано відмовив позивачу в призначенні пенсії з посиланням на недосягнення останньою віку встановленого ст. 114 Закону №1058.

Суд враховує, що відповідачем не оспорюється розмір набутого позивачем стажу за Списком №1 та загального страхового стажу, відмова відповідача в призначення пенсії ґрунтується виключно на тому, що на думку відповідача позивач не досягла віку, визначеного ст. 114 №1058, визначеного як умова для призначення пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, враховуючи, що стаж необхідний для призначення ОСОБА_1 пенсії за Списком №1 визнано відповідачем, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення , зобов`язання призначити пенсії на пільгових умовах.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 року в адміністративній справі №340/2885/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за наявності підстав передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук