Справа № 440/8147/22
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8147/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

23.01.2023 судом отримано клопотання представника позивача про відвід судді Клочка К.І. та інших суддів Полтавського окружного адміністративного суду та передачу справи до іншого адміністративного суду.

Клопотання обґрунтовано тим, що суддя Клочко К.І, перебуває у підпорядкуванні голови Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновського І.Г., дружина якого займає відповідну посаду у відділі претензійно - позовної роботи Управління правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, яке є відповідачем у справі.

За приписами статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами частини 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи, те що заява про відвід судді подана представником позивача Міщенко О.В. пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Надаючи правову оцінку заяві про відвід суд зважає на таке.

За приписами частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як убачається зі змісту заяви про відвід, підставою для заявленого відводу слугував лист, отриманий представником позивача від Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № вих.-01-27/10.1/4169 від 22.12.2022.

Водночас, суд зауважує, що вказаний лист направлявся представнику позивача на його запит від 02.12.2022.

Отже, представник позивача після закриття підготовчого провадження у цій справі вирішила з`ясувати обставини, що стали підставою для заявленого відводу.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що представником позивача пропущено строки звернення із заявою про відвід, встановлені частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, доказів того, що представнику позивача не могло бути відомо про ці обставини до спливу строку, визначеного частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, суду не надано.

Так, суду не надано доказів того, що представник позивача не мала можливості звернутися із запитом до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області раніше, ніж 02.12.2022, що надало б їй можливості дотриматися вищевказаних строків подання заяви про відвід.

Відтак, судом не встановлено і поважних причин пропуску представником позивача строків, визначених частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно суті поданого клопотання про відвід суддя зазначає таке.

За змістом частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі "Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії"). Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

На думку суду, наявність факту родинних зв`язків голови Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновського І.Г. та одного з працівників відділу претензійно - позовної роботи Управління правового забезпечення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області не є визначеною процесуальним законом підставою, за якої суддя Клочко К.І. підлягає відводу.

За викладених обставин, заява представника позивача про відвід судді у адміністративній справі № 440/8147/22 задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Клочка К.І. у адміністративній справі № 440/8147/22, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.І. Клочко