Справа № 140/8158/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8158/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Щерблюк Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Відділ ПВР УЗПВР) про визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Новосада О.Ю. щодо передчасного закриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №10098/2021, виданого Волинським окружним адміністративним судом 25 червня 2021 року; скасування постанови про закриття виконавчого провадження від 12 серпня 2022 року №66821163 (а.с.70-76).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, 08 грудня 2022 року із Єдиного реєстру виконавчих проваджень та Автоматизованої системи виконавчого провадження їй стало відомо про наявність спірної постанови від 12 серпня 2022 року №66821163, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/3510/21 про її поновлення на службі в поліції та на посаді, з якої було звільнено.

Позивач вважає, що зазначена постанова прийнята державним виконавцем передчасно, без встановлення фактичних обставин, оскільки виконавчий документ у виконавчому провадженні №66821163 виконано боржником Головним управлінням Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області) неналежним чином. Хоч наказом ГУ НП у Волинській області від 25 червня 2021 року №186 о/с й скасовано наказ від 05 березня 2021 року №66 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з скороченням штату або проведенням організаційних заходів майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції, з 05 березня 2021 року, проте ГУ НП у Волинській області її формально поновлено на службі та на посаді, яка скорочена ще 01 січня 2021 року, й не враховано правових висновків у рішенні суду та не було призначено у штат реорганізованого підрозділу на посаді, яка відповідає її професійним та кваліфікаційним здібностям.

Позивач одночасно зауважила, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №140/11964/20 наказом ГУ НП у Волинській області від 15 червня 2021 року №173 о/с її також поновлено на посаді заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУ НП у Волинській області.

Із цими наказами позивач ознайомлена 29 червня 2021 року, їй видано службове посвідчення та жетон поліцейського. Однак цього ж дня позивача ознайомлено із попередженням про можливе наступне звільнення зі служби в поліції. На її рапорти від 01 липня, 09 серпня, 25 серпня 2021 року про призначення до штату реорганізованого підрозділу, у якому вона проходила службу, та рапорти від 07 липня, 09 серпня, 13 серпня 2021 року про надання згоди на призначення на рівнозначну (аналогічну) посаду у відділі поліції №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області не відреагувало, а наказом від 30 серпня 2021 року №302 о/с знову звільнило зі служби в поліції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №140/10871/21 її поновлено на службі в поліції та на посаді, з якої було звільнено 30 серпня 2021 року, проте наказом ГУ НП у Волинській області від 17 жовтня 2022 року №397 о/с повторно звільнено зі служби в поліції у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів з 17 жовтня 2022 року.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що невиконання ГУ НП у Волинській області рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/3510/21 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №140/11964/20 виразилось у тому, що її не було ознайомлено із посадовими обов`язками (з якими ознайомлено лише 09 серпня 2021 року після численних скарг). Крім того, жодних службових завдань їй не доручалось до виконання та її не допускали до участі в оперативно-службовій діяльності підрозділу. Перебування на службі щодня зводилось до формального прибуття на роботу та вибуття.

На думку позивача, з урахуванням резолютивної частини рішення суду у справі №140/3510/21 та вимог статей 63, 65 Закону України «Про виконавче провадження» старший державний виконавець Новосад О. та начальник Відділу ПВР УЗПВР Люблян О. були зобов`язані перевірити не лише формальну наявність наказу про її поновлення на посаді та запису про поновлення в трудовій книжці, а також були зобов`язані перевірити, чи поновлено стягувача на рівнозначну посаду та чи була зазначена посада у штатному розписі ГУ НП у Волинській області на дату прийняття наказу від 25 червня 2021 року №186 о/с про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 . Зазначений обов`язок відповідачем не виконано, внаслідок чого передчасно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГУ НП у Волинській області; судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та у задоволенні позову просив відмовити (а.с.96-98). В обґрунтування цієї позиції зазначив, що старшим державним виконавцем відділу Новосадом О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15 вересня 2021 року №66821163 з примусового виконання виконавчого листа №10098/2021, виданого 25 червня 2021 року Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/3510/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції з 06 березня 2021 року.

05 жовтня 2021 року на адресу відділу надійшов лист ГУ НП у Волинській області від 24 вересня 2021 року №4196/05/12/1-2021, яким повідомлено про виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №10098/2021 та долучено витяг з наказу ГУ НП у Волинській області від 25 червня 2021 року №186 о/с «По особовому складу», яким поновлено майора поліції ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції з 06 березня 2021 року. Тому відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця були підстави для закінчення виконавчого провадження ВП №66821163.

Відповідач зауважив, що у резолютивній частині виконавчого листа №10098/2021 йдеться про поновлення ОСОБА_1 саме на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції. Ні резолютивною частиною рішення суду, ні виконавчим документом не встановлено обов`язку ГУ НП у Волинській області поновити ОСОБА_1 на рівнозначну посаду. Отже, у державного виконавця відсутні законні підстави перевіряти, чи поновлено боржником стягувача на рівнозначну посаду та чи була зазначена посада у штатному розписі ГУ НП у Волинській області на дату прийняття наказу від 25 червня 2021 року №186 о/с.

Відповідач вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 12 серпня 2022 року ВП №66821163 винесена старшим державним виконавцем відділу в межах повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Третя особа у поясненнях від 20 січня 2023 року (а.с.86-88) заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/3510/21 ГУ НП у Волинській області від 25 червня 2021 року №186 о/с видало наказ, яким скасовано наказ від 05 березня 2020 року №66 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів майора поліції ОСОБА_1 з посади старшого дільничного офіцера сектору превенції Маневицького відділу поліції ГУ НП у Волинській області з 05 березня 2021 року та поновлено майора поліції ОСОБА_1 на зазначеній посаді з 06 березня 2021 року. Також на виконання рішення суду у справі №140/3510/21 в частині, яка стосується негайного виконання, ГУ НП у Волинській області 06 липня 2021 року ОСОБА_1 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11123,10 грн; решту присудженої суми виплачено у жовтні 2022 року.

З урахуванням наведеного ГУ НП у Волинській області вважає, що ним було повністю виконано судове рішення у справі №140/3510/21.

У судовому засіданні 24 січня 2023 року позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у судове засіданні не прибули; при цьому представник відповідача у відзиві на позов просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у завах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/3510/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Волинській області від 05 березня 2021 року №66 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції, з 05 березня 2021 року; поновлено ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції з 06 березня 2021 року; стягнуто з ГУ НП у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 березня 2021 року по день поновлення на посаді в розмірі 38930,85 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11123,10 грн звернено до негайного виконання (а.с.12-18).

25 червня 2021 року Волинський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №10098/2021 (в частині рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції з 06 березня 2021 року) (а.с.26).

До Відділу ПВР УЗПВР надійшла заява стягувача ОСОБА_1 від 09 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа у справі №140/3510/21 (а.с.25).

Постановою старшого держаного виконавця Відділу ПВР УЗПВР Новосада О.Ю. від 15 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66821163 з примусового виконання виконавчого листа №10098/2021, виданого 25 червня 2021 року Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/3510/21 (а.с.28).

12 серпня 2022 року старший держаний виконавець Відділу ПВР УЗПВР Новосад О.Ю. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №66821163, відповідно до якої на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче з примусового виконання виконавчого листа №10098/2021, виданого 25 червня 2021 року, про негайне поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції у зв`язку з добровільним його виконанням ГУ НП у Волинській області шляхом видання наказу від 25 червня 2021 року №186 о/с (а.с.55-56).

Вважаючи протиправною постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження, зокрема, такою, що винесена передчасно, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1403-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішення суду про поновлення на роботі регламентовано статтею 65 цього ж Закону №1404-VIII.

Так згідно з частиною першою статті 65 Закону 1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина друга статті 65 Закону №1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Отже, підставою для прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, що слугував підставою для відкриття виконавчого провадження, у визначений судом спосіб.

Як було встановлено судом, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/3510/21 поновлено ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції з 06 березня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ НП у Волинській області 25 червня 2021 року на виконання зазначеного рішення суду видало наказ №186 о/с, яким скасувало наказ ГУ НП у Волинській області від 05 березня 2021 року №66 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з скороченням штату або проведенням організаційних заходів майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції, з 05 березня 2021 року. Одночасно поновлено майора поліції ОСОБА_1 на службі в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції з 06 березня 2021 року (а.с.19).

Відповідні відомості внесено до трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.10-11) запис №7.

Позивач не заперечує, що 29 червня 2021 року її було ознайомлено із цим наказом, видано службове посвідчення та жетон поліцейського, нараховувалась та виплачувалась заробітна плата відповідно до займаної посади.

Вказані заходи вчинені боржником ГУ НП у Волинській області до відкриття постановою від 15 вересня 2021 року №66821163 виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №10098/2021, виданого 25 червня 2021 року у справі №140/3510/21.

На момент прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 серпня 2022 року №66821163 у державного виконавця були відомості, які йому надав боржник листом від 24 вересня 2021 року №4196/05/12/1-2021 щодо повного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/3510/21, за яким було видано виконавчий лист №10098/2021, з підтверджуючими документами копією наказу ГУ НП у Волинській області від 25 червня 2021 року №186 о/с (а.с.106 зворот).

Зміст наказу ГУ НП у Волинській області від 25 червня 2021 року №186 о/с про поновлення ОСОБА_1 на посаді відповідає змісту резолютивної частини рішення суду у справі №140/3510/21.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови, ознайомившись з наказом про поновлення позивача на службі, державний виконавець правомірно виходив з того, що рішення суду виконано у повному обсязі, що має наслідком відповідно до положень частини другої статті 65 Закону №1404-VIII винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Окремо суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 була призначена на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції ГУ НП у Волинській області наказом від 06 серпня 2020 року №236 о/с, яким її звільнено з посади заступника начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУ НП у Волинській області.

З матеріалів справи судом також встановлено, що наказом ГУ НП у Волинській області від 15 червня 2021 року №173 о/с на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №140/11964/20 скасовано наказ ГУ НП у Волинській області від 06 серпня 2020 року №236 о/с в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції ГУ НП у Волинській області, звільнивши її з посади заступника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП (а.с.20).

30 серпня 2021 року ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів згідно з наказом ГУ НП у Волинській області від 30 серпня 2021 року №302 о/с.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №140/10871/21 зазначений наказ від 30 серпня 2021 року №302 о/с визнано протиправним та скасовано, а ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУ НП у Волинській області.

Суд відхиляє доводи позивача як на підставу для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця про те, що посада на яку її призначено, скорочена та не передбачена штатним розписом, а вона була попереджена про можливе наступне вивільнення, оскільки спір у правовідносинах з ГУ НП у Волинській області, який мав місце після видання наказу від 25 червня 2021 року №186 о/с про поновлення ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції, був предметом вирішення в іншій адміністративній справі (зокрема, у справі №140/10871/21). Ще одна адміністративна справа (№140/7090/2022) перебуває на розгляді у Волинському окружному адміністративному суді.

Отже, оцінка правомірності повторних звільнень ОСОБА_1 зі служби в поліції має бути надана при вирішенні інших спорів у відносинах між позивачем та ГУ НП у Волинській області.

У цій же справі оцінці підлягає поведінка відповідача (державного виконавця) при вчиненні ним повноважень виключно у межах виконання рішення суду у справі №140/3510/21, для примусового виконання якого було видано виконавчий лист №10098/2021.

Суд наголошує, що відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Тому з огляду на приписи частини другої статті 65 Закону №1404-VIII у розглядуваному випадку у державного виконавця відсутній обов`язок встановлювати інші обставини, про які не зазначено у виконавчому листі №10098/2021, виданому судом 25 червня 2021 року, у якому чітко вказано про необхідність поновлення ОСОБА_1 з 06 березня 2021 року на службі в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Маневицького відділу поліції. Обов`язок ГУ НП у Волинській області поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі №140/3510/21 та виконавчий лист №10098/2021 не містять. Тому державний виконавець має повноваження перевіряти виконання боржником рішення суду відповідно до його резолютивної частини, зміст якої відображено у виконавчому документі.

Суд також враховує і те, що державний виконавець не має обов`язку відповідно до статті 65 Закону №1404-VII перевіряти ознайомлення позивача з посадовими обов`язками, службовою документацією чи фактичне виконання поновленим працівником завдань по службі, при тому що позивач і заперечує, що їй було забезпечено доступ до роботи.

Якщо порушення прав позивача мало місце після винесення наказу про поновлення на службі, то це може бути предметом оскарження у спорі з ГУ НП у Волинській області.

Наведена позивачем у позовній заяві, додаткових письмових поясненнях (а.с.115-116) судова практика стосується саме таких спорів працівника із роботодавцем.

Суд вважає, що наказ ГУ НП у Волинській області від 25 червня 2021 року №186 о/с свідчить про відновленням трудових відносин між працівником і роботодавцем, що відповідно до вимог частини другої статті 65 Закону №1404-VII є правовою підставою для закінчення виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про наявність у державного виконавця правових підстав для закінчення виконавчого провадження згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VII, а тому підстави для задоволення позовних вимог про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 серпня 2022 року №66821163 відсутні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine) від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604) про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк