Справа № 205/7666/22
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/7666/22
Провадження № 2-а/205/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та інспектора третього батальйону першої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тарасова Тараса Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6108990 від 01 листопада 2022 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої зазначено, що 01 листопада 2022 року о 16 год. 11 хв. в м. Дніпрі по вул. В. Мономаха він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.п. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівником патрульної поліції йому не було надано жодних доказів, що свідчать про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, однак відразу на місці зупинки було складено постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн., а також у постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем, а тому навіть при долученні будь-якого відеозапису на підтвердження його вини, він не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Вказує, що суб`єктом за ч. 4 ст. 126 КУпАП можуть бути лише водії транспортного засобу, які позбавлені керування транспортним засобом, але 01 листопада 2022 року він не рухався, а просто сидів в машині та чекав на свого товариша, а тому неможливо зробити однозначний висновок про те, що він знаходився за кермом транспортного засобу «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час його руху. Посилається також на незрозумілість підстав для його зупинки, вичерпний перелік яких передбачений ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки будь-яких постанов про накладення адміністративного стягнення на нього винесено не було, а також, що його не ознайомили і не надали жодних доказів того, що він позбавлений права керування транспортними засобами, та лише після цього випадку він звернувся до суду для отримання інформації щодо правопорушення, за яке його позбавлено права керування транспортним засобом, і дізнався про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що йому не було відомо про вищезазначену постанову, а водійське посвідчення у нього навіть не вилучалось, крім того, на момент подання уточненої позовної заяви було скасовано постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №205/11303/21 від 22 листопада 2022 року, а тому підстава для винесення постанови ЕАР №6108990 від 01 листопада 2022 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП наразі спростована і підлягає безумовному скасуванню. Наголошує, що він при зупинці поліцейським мав при собі відповідне посвідчення водія та його відомості вказані у оскаржуваній постанові, і воно в нього не вилучалось у встановленому законом порядку, а постанова та інші матеріали не містять відомостей, що вказують на його умисел вчинити правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме, про те, що він знав про позбавлення його права керування транспортними засобами. Крім того, зазначає, що працівниками поліції було проігноровано його вимогу щодо реалізації права скористатись правовою допомогою адвоката, і тим самим порушено його права та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку із викладеним він просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6108990 від 01 листопада 2022 року, винесену інспектором роти 1 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Тарасовим Т.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі в порядку термінової адміністративної справи та призначено судове засідання.

13 грудня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено клопотання представника УПП в Дніпропетровській області ДПП та залучено в якості третьої особи - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

03 січня 2023 року представник відповідача - УПП в Дніпропетровській області ДПП на електронну пошту суду направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 01 листопада 2022 року поліцейським управління було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., в якій зазначено про те, що він керував транспортним засобом «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по вул. Володимира Мономаха в районі будинку №96, будучи позбавленим права керування, чим порушив пп. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху. Зазначає, що постанова повністю відповідає вимогам п. 5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Посилається на п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Вказує, що виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення Правил дорожнього руху, за вчинення якого ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу, та враховуючи той факт, що така подія була вчинена водієм у присутності поліцейського і він бачив її вчинення на власні очі, тоді ним було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, щодо водія транспортного засобу, яким виявився позивач, а пояснення позивача, наведені ним у позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення була зафіксована на нагрудний відеореєстратор, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено через закінчення термінів зберігання відеозаписів, у зв`язку з тим, що інформація про оскарження постанови у вказаній справі надійшла до управління 03 січня 2023 року, та надати відеозапис до суду не має можливості. У зв`язку з вищезазначеним просив суд врахувати пояснення під час прийняття рішення у справі та в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути адміністративну справу без участі їх представника.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення чи розгляд справи без його участі суду не надав.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, а тому судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6108990 від 01 листопада 2022 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 01 листопада 2022 року о 16 год. 11 хв. у м. Дніпрі по вул. Володимира Мономаха, 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив пп. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а. с. 11).

Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року «Про правила дорожнього руху» №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

На підтвердження права керуваня транспортним засобом ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи водійське посвідчення Серії НОМЕР_2 з категорією «В» (а. с. 10).

Разом з тим, судом також встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі №205/11303/21 задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та скасовано постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а. с. 39-44).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6108990 від 01 листопада 2022 року, взагалі не вбачається, що саме слугувало підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року була скасована постанова судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та постановлено прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також відповідачем до суду не було надано жодних належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, які підтверджують факт вчинення ним зазначеного правопорушення, і інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не надав у судове засідання при розгляді справи по суті безперечні докази того, що позивач, керував транспортним засобом та допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у вчиненні правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Суб`єктивною стороною правопорушення за ч. 4 ст.126 КУпАП є умисел, тобто особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортними засобами.

Однак, з наявних матеріалів справи та досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 до моменту складання щодо нього постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не був обізнаний про існування щодо нього рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами, тобто відсутній умисел особи направлений на вчинення адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб, що визначено Конституцією та законами України, а в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відсутній, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Крім того, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, а тому наявні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання постанови протиправною задоволенню не підлягають, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України визначено перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний перелік є вичерпним і не передбачає визнання дій посадової особи щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності незаконними або визнання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності протиправною, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідачів, тому судовий збір у сумі 496,20 грн. з відповідачів не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 126, 245, 251-252, 280 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та інспектора третього батальйону першої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тарасова Тараса Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6108990 від 01 листопада 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 2-А.

Відповідач: інспектор третього батальйону першої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Тарасов Тарас Валерійович, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 2-А.

Третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя: Т.П. Терещенко