Справа № 380/13500/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (Відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення та обчислення ОСОБА_1 пенсії без урахування періодів роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та заробітної плати (доходу) згідно з довідками № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28 червня 2022 року, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та з урахуванням довідок № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданих ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»);

- судові витрати, пов`язані з розглядом адміністративної справи, стягнути з відповідачів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28 червня 2022 року відповідач-1 за принципом екстериторіальності призначив йому пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон № 1058). Однак така пенсія призначена та обчислена без урахування періодів роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс», що відображені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 24 липня 1984 року, а також без урахування заробітної плати (доходу) за періоди роботи з 2000 року по 2015 рік, яка підтверджується довідками від 01 липня 2015 року №№ 689, 690, 691 та 692, виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Зазначені дії відповідача-1 позивач уважає протиправними, оскільки відомості про спірні періоди роботи належним чином підтверджуються записами у його трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Такі записи оформлені належним чином, з огляду на що позивач не може бути позбавлений права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу, підтвердженого цими записами. Натомість пенсійний орган фактично заперечує зайнятість позивача за вищевказаними посадами і необґрунтовано ігнорує документи, видані роботодавцем, тоді як пенсійний орган не вправі перебирати не себе повноваження роботодавця і без належних на те підстав оспорювати зайнятість позивача за відповідними посадами. Відтак, на думку позивача, незарахування пенсійним органом до його страхового стажу, який дає право на пенсійне забезпечення, періодів роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року та з 01 січня 2004 року по 13 березня 2015 року є протиправним.

Щодо неврахування пенсійним органом заробітної плати (доходу) за періоди роботи з 2000 року по 2015 рік, яка підтверджується довідками від 01 липня 2015 року №№ 689, 690, 691 та 692, виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»), позивач зазначає, що з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року періоди його роботи в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» зараховуються до страхового стажу, то, відповідно, і обчислення пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до такого стажу. Вказані вище довідки про заробітну плату (дохід) підписані начальником відділу по роботі з персоналом та заступником головного бухгалтера на підставі довіреності, а також завірені печаткою підприємства. В кожній із цих довідок вказано про те, що підставою їх видачі особові рахунки та з нарахованих сум здійснено відрахування в Пенсійний Фонд за встановленими тарифами, також виплати одноразового характеру не включені.

На підставі викладеного позивач висновує, що відповідач-1 під час первинного призначення йому пенсії, а саме з 28 червня 2022 року мав врахувати спірні періоди роботи до страхового стажу та обчислити розмір пенсії на підставі наданих йому довідок про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2015 рік від 01 липня 2015 року №№ 689, 690, 691 та 692, виданих ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

З огляду на наведене адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-1 вказує, що за доданими до заяви про призначення пенсії документами позивачу до страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, оскільки рік звільнення з роботи (1982) не відповідає року наказу про звільнення з роботи (1984);

- періоди роботи з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та довідок № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданих ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»), оскільки особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а з періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків;

- довідку № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, видану ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»), оскільки відповідно до статті 40 Закону № 1058 така не підтверджена первинними документами.

Відоповідач-1 стверджує, що належними документами підтверджено страховий стаж позивача, який становить 19 років 04 місяці 01 день та є достатнім для призначення пенсії по інвалідності. Ураховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви позивача та поданих документів щодо призначення пенсії по інвалідності здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та 29 липня 2022 року прийнято рішення про призначення пенсії.

Відповідач-1 уважає, що його дії є правомірними та вмотивованими, натомість заявлений позов є необґрунтованим, з огляду на що просить у його задоволенні відмовити.

Позиція відповідача-2 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-2 вказує, що до страхового стажу позивачу не зараховано період його роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, оскільки дублікат трудової книжки видано 27 липня 1984 року, тобто пізніше від періоду роботи штукатуром та підставою звільнення зазначено наказ від 02 листопада 1984 року, що на два роки пізніше дати звільнення.

Також до страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс», оскільки відсутнє підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів російської федерації.

Відповідач-2 зазначає, що оскільки позивачем не надано первинних документів, а також неможливо здійснити перевірку довідок про заробітну плату у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти держави Україна, то спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не зараховано вказані періоди роботи до страхового стажу. Отже, для врахування до страхового стажу позивача періодів його роботи у російській федерації підстав немає, оскільки відсутня інформація щодо сплати страхових внесків за ці періоди.

Відповідач-2 вважає, що розмір пенсії позивача обчислений відповідно до норм чинного законодавства, а тому просить у задоволенні заявленого позову відмовити повністю.

На спростування доводів відповідачів-1, 2, викладених у відзивах на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 30 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (дублікат) у спірні у цій справі періоди позивач працював:

- з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті;

- з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс».

21 липня 2022 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058.

До заяви про призначення пенсії позивач долучив пакет документів, перелік яких наведений у Розписці-повідомленні від 21 липня 2022 року (зареєстровано за № 2340).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29 липня 2022 року № 84, прийнятим за принципом екстериторіальності, позивачу призначено пенсію по інвалідності з 28 червня 2022 року. Страховий стаж до 01 січня 2004 року становить 19 років 4 місяці 17 днів. Наведена обставина підтверджується наявним у матеріалах справи Протоколом призначення пенсії від 29 серпня 2022 року.

Згідно з наявним у матеріалах справи Розрахунком страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії по інвалідності до страхового стажу позивачу не зараховано періоди його роботи: з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті; з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс».

Також суд встановив, що при призначенні пенсії позивачу відповідач-1 не врахував його заробітну плату (дохід) згідно з довідками № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Позивач, уважаючи такі дії відповідача-1 протиправними звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплачувати позивачу пенсію на підставі Закону № 1058 з 28 червня 2022 року, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та з урахуванням довідок № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданих ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія по інвалідності.

Згідно з частинами першою, другою статті 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

За змістом частини першої статті 32 Закону № 1058 особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону (частина перша статті 33 Закону № 1058).

Визначення поняття страхового стажу та періоди, з яких складається страховий стаж наводить стаття 24 Закону № 1058.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом № 1058 (01 січня 2004 року) види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію визначалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності) (пункт 23 Порядку № 637).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів (абзац перший пункту 24 Порядку № 637).

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі коли трудова книжка відсутня, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд встановив, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача у період з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року він працював на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті.

Однак вказаний період роботи позивача відповідач-1 при призначенні пенсії не зарахував до його страхового стажу, «оскільки рік звільнення з роботи (1982) не відповідає року наказу про звільнення з роботи (1984)».

З цього приводу суд зазначає таке.

Так, дійсно відповідно до запису № 2 у трудовій книжці позивача його звільнено з роботи 02 листопада 1982 року, а підставою зазначено наказ № 146-с від 02 листопада 1984 року.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи та підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 02 листопада 1982 року, у листопаді 1982 року позивача було призвано на строкову військову службу та 17 листопада 1982 року направлено до військової частини.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19 липня 2022 року № 232 позивач дійсно проходив військову службу в Збройних Силах України з 17 листопада 1982 року по 01 листопада 1984 року.

Таким чином, наказ про звільнення № 146-с виданий роботодавцем позивача 02 листопада 1984 року одразу ж після його звільнення з військової служби.

Водночас суд зазначає, що організація роботодавцем позивача трудових відносин та прийняті ним накази не можуть позбавляти його права на зарахування спірного періоду роботи до стажу, який дає право на пенсійне забезпечення, оскільки позивач не повинен відповідати за можливе неналежне виконання своїм роботодавцем обов`язків щодо належної організації трудових відносин та вчасного видання наказів.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків пенсійного органу про незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, відтак позовні вимоги в частині зарахування такого стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд встановив, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача у періоди з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року та з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року він працював на посадах облицювальника-плиточника, маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»).

Однак вказані періоди роботи позивача відповідач-1 при призначенні пенсії не зарахував до його страхового стажу, «оскільки особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а з періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків».

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

При цьому згідно зі статтею 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 цієї Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

При цьому необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди).

Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових доказів ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс», в якій у періоди з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року та з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року працював позивач, знаходиться на території російської федерації. Вказана обставина не заперечується відповідачами.

Таким чином, до спірних правовідносин поряд з нормами національного законодавства підлягають застосуванню норми міжнародних договорів.

Водночас відповідно до абзацу п`ятого підпункту 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) (далі Порядок № 22-1) особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Для підтвердження періодів роботи в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс», що підлягають зарахуванню до загального страхового стажу, позивач надав відповідачам трудову книжку серії НОМЕР_1 (дублікат), в якій зроблено відповідні записи № 24 від 28 серпня 2003 року, № 25 від 01 жовтня 2003 року, № 26 від 01 квітня 2004 року, № 27 від 01 січня 2005 року, № 28 від 01 січня 2007 року, № 29 від 01 червня 2009 року, № 30 від 13 березня 2005 року.

Суд встановив, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у спірні періоди. Тобто, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірні періоди роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства.

Також при зверненні за призначенням пенсії позивач надав відповідачам довідки про заробітну плату (дохід) за 2000-2015 роки від 01 липня 2015 року №№ 689, 690, 691 та 692, видані ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Вказані довідки за формою відповідають додатку 5 до Порядку № 22-1.

Таким чином, позивач при зверненні за призначенням пенсії надав пенсійному органу документи, передбачені абзацом п`ятим підпункту 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 і цими документами підтверджується факт його роботи на посадах облицювальника-плиточника, маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» у періоди з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року та з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року.

У зв`язку з цим стаж роботи позивача у вищевказані періоди підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків пенсійного органу про незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року та з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посадах облицювальника-плиточника, маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс», відтак позовні вимоги в частині зарахування такого стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо зарахування заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за вказані вище періоди роботи суд зазначає таке.

Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, з огляду на те, що періоди роботи з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року та з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посадах облицювальника-плиточника, маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ «Золотодобувна компанія «Полюс») зараховуються до загального страхового стажу позивача та дають право на призначення пенсії, то, відповідно, і обчислення пенсії проводиться із заробітку (доходу) за такі періоди роботи.

Розмір заробітної плати (доходу) за вищевказані періоди підтверджується довідками, наданими відповідачам, які також долучено до матеріалів справи. Зокрема: довідкою № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, виданою ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс»; № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, виданою ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс»; № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, виданою ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс»; № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданою ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс».

Вказані довідки про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2015 рік підписані начальником відділу по роботі з персоналом на підставі довіреності, заступником головного бухгалтера та завірені печаткою підприємства.

Разом з цим довіреністю на певну особу може бути покладено повноваження, які дають їй підстави для видачі від імені підприємства довідки про заробітну плату для обчислення пенсій. Тому така довідка, видана підприємством є належним документом про заробітну плату. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 204/7414/16-а.

У кожній із наданих відповідачам довідок про заробітну плату (дохід) за 2000-2015 роки вказано те, що підставою їх видачі є особові рахунки та з нарахованих сум здійснено відрахування у Пенсійний Фонд за встановленими тарифами, також не включено виплати одноразового характеру.

Відтак позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаної у довідках.

Таким чином, під час обчислення пенсії по інвалідності позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Щодо тверджень відповідачів про те, що до страхового стажу позивачу не зараховано періоди його роботи з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс», оскільки відсутнє підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів російської федерації за вказані періоди, суд зазначає наступне.

Такі твердження відповідачів ґрунтуються на тому, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2021 року № 33-1 затверджено зміни до Порядку № 22-1, згідно з якими підпункт 2 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку викладено в новій редакції та, зокрема, визначено, що особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Аналіз наведеної норми дає підстави дійти висновку, що обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року покладений саме на орган, що призначає пенсію, у спірному випадку на відповідачів. Відтак нездійснення відповідачами такого обов`язку при призначенні пенсії не є правовою підставою для неврахування, як стажу роботи позивача за спірні періоди до страхового стажу, так і заробітної плати (доходу) за періоди такого стажу.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 вказує, що оскільки позивачем не надано первинних документів, а також неможливо здійснити перевірку довідок про заробітну плату у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти держави Україна, то спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не зараховано вказані періоди роботи до страхового стажу.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що позивач позбавлений можливості збирати та подавати додаткові докази, які від нього вимагають відповідачі, з урахуванням обставин, за яких на території України має місце військова агресія російської федерації із 24 лютого 2022 року.

В умовах правового режиму воєнного стану перекладання відповідачами тягаря по збиранню доказів, для визначення права позивача на пенсію суперечить загальновизнаному принципу верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.

Позаяк відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 саме на Пенсійний фонд України (а не громадянина, який претендує на призначення пенсії) покладено виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції в тому числі і щодо виконання Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, для встановлення права на пенсію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 вересня 2019 року, що ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Підсумовуючи викладене у сукупності суд доходить висновку, що відповідач-1 протиправно призначив та обчислив пенсію позивачу без урахування періодів його роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та заробітної плати (доходу) згідно з довідками № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»), тому такі дії належить визнати протиправними, а позовну вимогу у цій частині задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд також ураховує, що пенсію позивачу призначено відповідачем-1 з 28 червня 2022 року, а тому саме з цієї дати призначена пенсія підлягає перерахунку (обчисленню) та виплаті з урахуванням страхового стажу за спірні періоди роботи, а також довідок про заробітну плату (дохід) за такі періоди.

Крім цього, суд бере до уваги ту обставину, що із заявою та документами про призначення пенсії позивач звертався до відповідача-2.

Подана заява та документи відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась відповідачем-1, який прийняв рішення про призначення пенсії.

При цьому після прийняття рішення електронна пенсійна справа, яка була отримана відповідачем-1 для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи відповідача-2.

Тому, пенсійна справа позивача після розгляду заяви перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, яке і повинно вчиняти у такому випадку необхідні дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача у сфері пенсійного забезпечення.

Тож, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у такій редакції: зобов`язати відповідача-2 перерахувати (обчислити) і виплатити (із урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28 червня 2022 року, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та з урахуванням довідок № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданих ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до правил абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією ID 5201-8747-9827-1076 від 27 вересня 2022 року.

З огляду на наведене за рахунок бюджетних асигнувань кожного з суб`єктів владних повноважень, які виступають відповідачами у справі, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 належить стягнути по 496,20 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10002), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення та обчислення ОСОБА_1 пенсії без урахування періодів роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та заробітної плати (доходу) згідно з довідками № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданими ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплатити (із урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28 червня 2022 року, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 15 вересня 1982 року по 02 листопада 1982 року на посаді штукатура у Львівському мебльовому комбінаті, з 01 січня 2004 року по 31 травня 2009 року на посадах облицювальника-плиточника, з 01 червня 2009 року по 13 березня 2015 року на посаді маляра в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» та з урахуванням довідок № 689 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2002 рік, № 690 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2003 року по 2006 рік, № 691 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2007 року по 2010 рік, № 692 від 01 липня 2015 року про заробітну плату (дохід) з 2011 року по 2015 рік, виданих ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» (АТ Золотодобувна компанія «Полюс»).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 496,20 грн сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. М. Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 496,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 20 січня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.