Справа № 340/5995/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5995/20

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження

в порядку письмового провадження адміністративну справу

позивач: приватне підприємство "Агро Євро Партнер" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 4, оф. 35, )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Агро Євро Партнер" (надалі ПП "Агро Євро Партнер") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень:

- форми "В1" №0000/634/0713 від 27.11.2020 року, яким йому зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1 644 518 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 411 130 грн., а також визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 781 395 грн.;

- форми "В4" №0000/635/0713 від 27.11.2020 року, який зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 6 991 382 грн.;

- форми "В3" №0000/636/0713 від 27.11.2020 року, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні за серпень 2020 року в сумі 540 грн.;

- форми "ПС" №0000/641/07-13 від 27.11.2020 року, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1 020 грн.

Позов ПП "Агро Євро Партнер" мотивовано тим, що спірні рішення прийняті за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Агро Євро Партнер" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування. Позивач стверджує про порушення відповідачем порядку проведення перевірки та оформлення її результатів. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки про нереальність його господарських операцій з ТОВ "Транзпостач", ПП "Надніпрянське", ТОВ "Агроукррезерв", ПП "Віктор і К" та зазначає, що такі висновки не відповідають фактичним даним про характер його взаємовідносин з цими контрагентами щодо поставки товарів та надання послуг, які підтверджені належними первинними документами, що надавалися контролюючому органу на перевірку. Позивач наголошує, що висновками попередньої перевірки підтверджено його право на податковий кредит, сформований за наслідками господарських операцій з придбання послуг з переробки давальницької сировини у ТОВ "Транзпостач", а також заявлена сума бюджетного відшкодування. З цих підстав позивач просить суд визнати спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та скасувати їх.

Ухвалою судді від 05.01.2021 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Агро Євро Партнер" призначена та проведена відповідно до норм чинного законодавства. У ході перевірки встановлено, що позивач завищив суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 1644518 грн., за рахунок податкового кредиту, сформованого за господарськими операціями з придбання послуг з переробки давальницької сировини у ТОВ "Транзпостач", які не підтверджені документально. У ході перевірки позивач на запит контролюючого органу не надав первинні документи на придбання, оприбуткування та рух насіння сої, яку передано в переробку ТОВ "Транзпостач". Крім того, позивач завищив на 6 991 381 грн. показники у рядку 16.3 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року внаслідок врахування нереальних операцій з придбання товару у ПП "Надніпрянське" та ТОВ "Агроукррезерв". Також у ході перевірки та за наслідками розгляду заперечень позивача не підтверджено суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, по постачальнику ПП "Надніпрянське" у розмірі 540 грн. Доводячи правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій стверджував, що перевірка проведена всупереч нормі абзацу 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України, згідно з якою контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

У ході судового розгляду представники сторін подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Приватне підприємство "Агро Євро Партнер" з 10.10.2018 року зареєстровано як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області, є платником податку на додану вартість. Основним видом його діяльності є оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками.

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у період 22 30 жовтня 2020 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Агро Євро Партнер" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування, про що складено акт №169/11-28-07-13/42544531 від 06.11.2020 року. (а.с. 17 79, т.1)

Висновками акту перевірки встановлено такі порушення:

1) п.44.1 ст.44, пп. "а" п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3, абз. 3 п.198.6 ст.198 ПК України, оскільки завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 1 644 518 грн., в т.ч. за липень 2020 року - 781 395 грн., за серпень 2020 року - 863 123 грн.

пп. "б" п.200.4 ст.200 ПК України відмовлено у наданні заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2020 року в розмірі 8 385 480 грн.

2) п.44.1 ст.44, пп. "а" п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3, абз. 3 ст. 198.6 ст.198 ПК України, оскільки завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 6 991 382 грн.

ПП "Агро Євро Партнер" подало до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення від 16.11.2020 року до вказаного акта перевірки, у якому виклало свої доводи щодо незгоди з висновками перевірки, а також фактами і даними, викладеними в акті перевірки. (а.с. 97 105, т.9)

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень прийняла висновок №10/11-28-07013/42544531 від 24.11.2020 року. (а.с. 208 226, т.9)

На підставі цього акту та з урахування висновку щодо розгляду заперечень позивача ГУ ДПС у Кіровоградській області прийняло щодо позивача такі податкові повідомлення-рішення:

- форми "В1" №0000/634/0713 від 27.11.2020 року, яким за порушення п.44.1 ст.44, пп. "а" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.4, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 1 644 518 грн. (за червень 2020 року 781 395 грн., за серпень 2020 року 863 123 грн.), нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 411 130 грн., а також визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 781 395 грн. (а.с. 11, т.1),

- форми "В4" №0000/635/0713 від 27.11.2020 року, яким за порушення п.44.1 ст.44, пп. "а" п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3, абз.3 ст.198.6 ст.198 ПК України зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за серпень 2020 року на 6 991 382 грн. (а.с. 12, т.1),

- форми "В3" №0000/636/0713 від 27.11.2020 року, яким за порушення п.200.1, п.200.4, п.200.7, п.200.8 ст.200 ПК України відмовлено у бюджетному відшкодуванні за серпень 2020 року в сумі 540 грн. (а.с. 13, т.1),

- форми "ПС" №0000/641/07-13 від 27.11.2020 року, яким за порушення п.44.1, п.44.6 ст.44 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1 020 грн. за ненадання копій документів при здійсненні податкового контролю. (а.с. 14, т.1)

Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що він виник у зв`язку з висновками контролюючого органу про завищення суми бюджетного відшкодування та від`ємного значення, заявлених позивачем у податковій декларації з ПДВ за серпень 2020 року.

У пункті 14.1 статті 14 ПК України визначено, що: 14.1.18. бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; 14.1.179. податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді; 14.1.181. податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктами 201.1, 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 ПК України.

Так, згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктами 200.7, 200.8 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.11 статті 200 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

- за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

- з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.8 платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з пунктом 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за №124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі Порядок №1204).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №1204 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо:

2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

"В1" - у разі завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, у тому числі якщо заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані платнику податку (додаток 6);

"В3" - у разі відмови у наданні бюджетного відшкодування (додаток 7);

"В4" - у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість (додаток 8);

"ПС" - у разі застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства (крім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) (додаток 11).

Суд установив, що документальна позапланова виїзна перевірка позивача, висновки якої є предметом цього спору, призначена наказами ГУ ДПС у Кіровоградській області №1389-к від 16.10.2020 року, №1420-к від 27.10.2020 року на підставі пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України у зв`язку з поданням позивачем податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року, в якій заявлено від`ємне значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. (а.с. 136, 137, т.1)

Так, позивач подав до ГУ ДПС у Кіровоградській області податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2020 року, у якій задекларував такі суми ПДВ: податкові зобов`язання - 3264 грн. (рядок 9), податковий кредит 47 389 943 грн. (рядок 17); від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 47 386 679 грн. (рядок 19), яке визначено з урахуванням суми від`ємного значення, нарахованого за попередні звітні (податкові) періоди, а саме за червень, грудень 2019 року, січень-квітень, липень 2020 року у розмірі 30 474 635 грн. (рядок 16.1). Із суми від`ємного значення до розрахунку бюджетного відшкодування включено 47 389 942 грн. (рядок 20) та заявлено до бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку 14 234 403 грн. (рядок 20.2.1). Залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, склав 33 152 276 грн. (рядок 21). (а.с. 93 -105, т.1)

Відповідно до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПП "Агро Євро Партнер" за серпень 2020 року (додаток 3) сума бюджетного відшкодування у розмірі 14 234 403 грн. була сформована за операціями, які були здійснені у грудні 2019 року, квітні, липні, серпні 2020 року.

У ході перевірки контролюючий орган перевірив правомірність декларування позивачем податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за серпень 2020 року (рядок 17) та встановив його завишення на 8 635 900 грн. через такі порушення:

- завищення показника рядка 10.1 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року на 12 153 грн. внаслідок віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за господарськими операціями з придбання послуг з переробки давальницької сировини у ТОВ "Транзпостач" у серпні 2020 року на суму 12 153 грн., які не підтверджені документально;

- завишення показника рядка 16.1 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року на 1 632 365 грн. внаслідок віднесення до від`ємного значення попереднього звітного періоду сум ПДВ за господарськими операціями з придбання послуг з переробки давальницької сировини у ТОВ "Транзпостач" у травні 2020 року 781 395 грн., у липні 2020 року - 850 970 грн., які не непідтверджені документально;

- завищення рядка 16.3 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року на 6 991 382 грн. внаслідок безпідставного збільшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу (податкове повідомлення-рішення № від 10.08.2020 року про відмову у наданні бюджетного відшкодування на 6 991 382 грн.).

Ці порушення загалом призвели до завищення рядка 19 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року на 8 635 900 грн.

Крім того, контролюючий орган у ході перевірки установив, що позивач завищив від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за серпень 2020 року на 10 029 998 грн. (рядки 20.2, 20.2.1) через такі порушення:

- завищення від`ємного значення на 1 644 518 грн., сформованого за господарськими операціями з придбання послуг з переробки давальницької сировини у ТОВ "Транзпостач" у травні 2020 року 781 395 грн., у липні 2020 року - 850 970 грн., у серпні 2020 року - 12 153 грн., які не підтверджені документально;

- неможливість підтвердження правомірності заявленого бюджетного відшкодування у розмірі 8 385 480 грн. з огляду на відсутність інформації про фактичну сплату позивачем постачальникам за поставлену продукцію, а саме ПП "Віктор і К" - 3 218 273, 87 грн. за грудень 2019 року, 5 166 666, 67 грн. - за квітень 2020 року, ПП "Надніпрянське" - 540 грн. за серпень 2020 року.

Воднораз, за наслідками розгляду поданих позивачем заперечень відповідач переглянув висновки акту перевірки в частині непідтвердження заявленого бюджетного відшкодування по ПП "Віктор і К" у сумі 3 218 273, 87 грн. за грудень 2019 року, 5 166 666, 67 грн. за квітень 2020 року і ці факти не враховані при прийнятті податкового повідомлення рішення форми "В3" про відмову у наданні бюджетного відшкодування. Довідкою №504/11-28-07-13 від 27.11.2020 року контролюючий орган підтвердив суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8 384 941 грн., заявлену у податковій декларації з ПДВ за серпень 2020 року. (а.с. 131, т.9)

У позові позивач наполягав, що документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Агро Євро Партнер", висновки якої є предметом цього спору, проведена безпідставно, а задекларовані суми вже перевірені та підтверджені за результатами попередніх перевірок.

При цьому позивач посилався на норму абзацу 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України, згідно з якою контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Пунктом 75.1. статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом,

Відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пунктами 77.8, 77.9 статті 77 ПК України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Суд установив, що предметом документальної позапланової перевірки, за результатами якої складено акт №169/11-28-07-13/42544531 від 06.11.2020 року, було виключно питання правомірності задекларованого ПП "Агро Євро Партнер" від`ємного значення податку на додану вартість та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2020 року, які позивач заявив до відшкодування з Державного бюджету України, що відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 п.200.14 статті 200 ПК України давало відповідачу право на проведення такої перевірки.

Перевірка правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування та від`ємного значення охопила попередні звітні (податкові) періоди, в яких виникло від`ємне значення ПДВ, до звітного (податкового) періоду, за який задекларовано бюджетне відшкодування ПДВ.

Ці питання не були охоплені попередніми перевірками, тому контролюючий орган не вчиняв порушення пункту 78.2 статті 78 ПК України.

Виходячи зі змісту акту перевірки та наданого відповідачем розрахунку, на висновки контролюючого органу про зменшення позивачу бюджетного відшкодування ПДВ на 1 644 518 грн. та визначення податкового зобов`язання з ПДВ на 781 395 грн. вплинуло коригування (зменшення) у ході перевірки податкового кредиту, сформованого у травні, липні, серпні 2020 року за господарськими операціями з придбання послуг у ТОВ "Транзпостач", та бюджетного відшкодування, заявленого у червні, серпні 2020 року.

Суд установив, що позивач (замовник) уклав з ТОВ "Транзпостач" (виконавець) договір на переробку давальницької сировини №01042004/1 від 01.04.2020 року, предметом якого є виконання виконавцем робіт з переробки давальницької сировини (насіння сої) у готову продукцію (олію соєву гідратовану, шрот соєвий гранульований, соєву оболонку, соєвий фосфатидний концентрат). (а.с. 2 3, т.2)

За умовами пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 4.2, 5.1, 6.1, 6.3, 6.4 цього договору у зв`язку зі специфікою діяльності та місцезнаходженням замовника за адресою потужностей, на яких здійснюється виробництво, передача сировини на переробку здійснюється без оформлення товарно-транспортних накладних. Прийом сировини здійснюється виконавцем на підставі актів приймання-передачі. При поставці давальницької сировини замовник повинен надати виконавцю акт прийому передачі. Сторони домовилися, що вихід готової продукції з однієї тони залікової ваги сировини (у відсотковому відношенні) буде вказуватися у відповідній накладній на повернення готової продукції. Вартість виконаних робіт за переробку 1 тони давальницької сировини вказується у відповідному акті виконаних робіт. Поставка готової продукції здійснюється на території виконавця. У зв`язку з особливостями технологічного циклу виробництва, фізичного переміщення готової продукції при передачі не відбувається і факт передачі готової продукції підтверджується підписанням сторонами відповідної накладної. Здача-приймання готової продукції здійснюється на складі виконавця: по кількості на підставі видаткової накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін; по якості на підставі посвідчення про якість (декларації виробника) виконавця. При передачі готової продукції виконавець надає замовнику оригінали наступних документів: рахунокфактура, належним чином оформлені накладні (на кожен відповідний вид продукції), посвідчення про якість, акт виконаних робіт.

На виконання цього договору позивач передав ТОВ "Транзпостач" за видатковими накладними на переробку давальницьку сировину - насіння сої та шрот соєвий, а ТОВ "Транзпостач" здійснило переробку насіння сої в готову продукцію (олія соєва, шрот соєвий, фосфатидний концентрат соєвий, обрушена цільна оболонка) та гранулювання шроту соєвого, про що між сторонами договору складено відповідні звіти та акти надання послуг. (а.с. 4 121, т.2)

Згідно з цими документами ТОВ "Транзпостач" у травні 2020 року переробило 6697672 кг насіння сої по ціні послуги переробки - 0,7 грн./кг, вартість послуг склала 4 688 370,40 грн., у т.ч. ПДВ 781 395, 09 грн.

У липні 2020 року ТОВ "Транзпостач" переробило 6 976 830 кг насіння сої та 2 220 360 кг шроту соєвого по ціні послуги переробки насіння сої - 0,7 грн./кг, шроту соєвого 0,1 грн./кг, вартість послуг склала 5 105 017 грн., у т.ч. ПДВ 850 969, 49 грн.

У серпні 2020 року ТОВ "Транзпостач" переробило 729 189, 39 кг шроту соєвого по ціні послуги гранулювання 0, 1 грн./кг, вартість послуг склала 72 918, 94 грн., у т.ч. ПДВ 12153, 16 грн.

Вироблена готова продукція (олія соєва, шрот соєвий, фосфатидний концентрат соєвий) реалізована позивачем на експорт.

ТОВ "Транзпостач" як постачальник послуг на дату виникнення податкових зобов`язань за господарськими операціями з постачання послуг з переробки давальницької сировини, які є об`єктом оподаткування, а саме на дату оформлення актів надання послуг, склало податкові накладні про постачання послуг позивачу, визначивши базу оподаткування виходячи з договірної вартості послуг.

Суми ПДВ за цими податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН, позивач включив до складу податкового кредиту податкових декларацій з ПДВ: за травень 2020 року 781 395 грн., за липень 2020 року 850 970 грн., за серпень 2020 року 12 153 грн.

Сплативши повну вартість наданих послуг, позивач включив ПДВ до бюджетного відшкодування: 781 395 грн. у податковій декларації з ПДВ за червень 2020 року, 863 123 грн. (850 970 грн. + 12 153 грн.) у податковій декларації за серпень 2020 року.

Контролюючий орган у серпні 2020 року провів камеральну перевірку ПП "Агро Євро Партнер" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2020 року та не встановив порушень норм ПК України, про що складено довідку №323/11-28-04-02/42544531 від 17.08.2020 року. (а.с. 75 78, т. 9)

Заявлена позивачем у податковій декларації з ПДВ за червень 2020 року до відшкодування сума ПДВ була узгоджена та 24.09.2020 року повернута йому з Державного бюджету України. (а.с. 84, т.9)

Воднораз, у ході позапланової документальної перевірки, оформленої актом №169/11-28-07-13/42544531 від 06.11.2020 року, контролюючий орган установив, що позивач завищив податковий кредит у травні, липні, серпні 2020 року у зв`язку з відображенням у податковому обліку нереальних господарських операцій з придбання послуг у ТОВ "Транзпостач".

Такі висновки ґрунтуються на тому, що позивач не подав до перевірки акти прийомупередачі сировини від замовника виконавцю, накладні на повернення готової продукції із зазначенням виходу готової продукції з однієї тони залікової ваги сировини, накладні на поставку готової продукції, виробленої з давальницької сировини, відомості про транспортування сировини від постачальника до виконавця.

Крім того, контролюючий орган у ході перевірки за даними ЄРПН по ПП "Агро Євро Партнер" встановив відсутність придбання ним у платників ПДВ насіння сої у відповідних обсягах, переданих як давальницька сировина в переробку ТОВ "Транзпостач". На запити контролюючого орган позивач не надав документи щодо придбання та відомості щодо походження сої, тож документально не підтвердив формування податкового кредиту за послугами щодо її переробки. На думку контролюючого органу, реалізовані позивачем на експорт продукти переробки сої (олія соєва, шрот соєвий) придбані ним у інших осіб.

За висновками контролюючого органу ПП "Агро Євро Партнер" завищило податковий кредит з ПДВ за травень 2020 року на 781 395 грн., за липень 2020 року на 850 970 грн., за серпень 2020 року на 12 153 грн. у зв`язку з придбанням послуг з переробки давальницької сировини, які є нереальною господарською операцією, як наслідок завищило бюджетне відшкодування з ПДВ за червень 2020 року на 781 395 грн., за серпень 2020 року на 863 123 грн.

Ці порушення кваліфіковані відповідачем за п.44.1 ст.44, пп. "а" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України і стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми "В1" №0000/634/0713 від 27.11.2020 року, яким згідно з п.54.3 ст.54 ПК України зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2020 року на 781 395 грн., за серпень 2020 року на 863 123 грн., згідно з п.123.1 ст.123 ПК України застосовано штраф у розмірі 25% від завищеної суми бюджетного відшкодування, що склало 411 130 грн. Оскільки заявлена до бюджетного відшкодування сума ПДВ у розмірі 781 395 грн. була відшкодована позивачу на дату складання цього податкового повідомлення-рішення, то йому визначено податкове зобов`язання з ПДВ та зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 781 395 грн.

Статтею 44 ПК України передбачені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до абзаців 5, 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2, 8 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Суд зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт постачаннями товарів/послуг тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.

Якщо задекларована господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

У свою чергу, необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їхнього реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника з метою штучного створення умов для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку.

Згідно з підпунктом 14.1.134 пункту 14.1 статті 14 ПК України операція з давальницькою сировиною - операція з переробки (обробки, збагачення чи використання) давальницької сировини (незалежно від кількості замовників і виконавців, а також етапів (операцій)) з метою одержання готової продукції за відповідну плату. До операцій з давальницькою сировиною належать операції, в яких сировина замовника на конкретному етапі її переробки становить не менш як 20 відсотків загальної вартості готової продукції;

При цьому давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі (підпункт 14.1.41 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Враховуючи, що давальницька сировина є власністю замовника і при передачі її для переробки виконавцю право власності на цю сировину до виконавця не переходить, то за операцією з передачі давальницької сировини виконавцю, а також при отриманні замовником готової продукції податкові зобов`язання з податку на додану вартість не нараховуються.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 11.09.2009 року №656, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.12.2009 року за №1163/17179, затверджено Порядок обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі (надалі - Порядок №656), який встановлює організацію та ведення первинного обліку олійно-жировими підприємствами, їх структурними підрозділами, іншими виробництвами незалежно від форм власності і господарювання, що здійснюють переробку олійної і жирової сировини та виробляють олію, маргаринову продукцію, майонез та соуси з використанням олій, миловарну продукцію та інші види олійно-жирової продукції.

Згідно з пунктами 1.3, 1.4 Порядку №656 первинний облік на олійно-жирових підприємствах ґрунтується на даних зважування сировини, матеріалів, готової продукції, побічної (супутньої) продукції та відходів виробництва з урахуванням їх якості, що фіксується у первинних документах.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Форми обліку та звітності, що наведені у додатках до цього Порядку, є типовими та можуть доповнюватися та змінюватися відповідно до умов виробництва, технологічного процесу та обладнання, інших умов з дотриманням вимог чинного законодавства.

Облік олійної сировини в бухгалтерському обліку на підприємствах олійно-жирової галузі може проводитись як у фізичній, так і в заліковій вазі.

Первинний облік у виробничих цехах, складах і лабораторіях відображається в спеціальних книгах обліку, лабораторних і технологічних журналах. Облік може проводитись на паперових носіях та в електронному вигляді згідно з вимогами чинного законодавства. Форми книг обліку у виробничих цехах і складах встановлені цим Порядком. Форми лабораторних і технологічних журналів на паперових носіях або в електронному вигляді визначені чинними нормативними документами. Якщо книги обліку ведуться на паперових носіях, то записи у книгах обліку, лабораторних та технологічних журналах здійснюються тільки чорнилом або кульковими ручками пастою темного кольору.

Відповідно до пунктів 1.21, 1.22 Порядку №656 приймання сировини відбувається згідно з вимогами чинного законодавства, державних стандартів, технічних умов, особливих умов постачання товарів (сировини), договірних зобов`язань постачальників сировини і покупців готової продукції, статутів залізничного, автомобільного і водного транспорту, Положення (стандарту) 9 та цього Порядку.

Товарно-транспортні накладні та інші супровідні документи на сировину, що надходить, направляються до відділу постачання (або іншого відділу, що виконує ці функції) підприємства. Працівники відділу зобов`язані зареєструвати вищевказані документи в журналі обліку вантажів, що надійшли (типова форма №М-1, затверджена наказом Мінстату від 21.06.96 №193, далі - типова форма № М-1), перевірити їх відповідність умовам договору щодо асортименту сировини, матеріалів, їх кількості, цін, термінів відвантаження тощо, зробити в картках або книзі оперативного обліку відповідний запис, передати документи до фінансового відділу або до бухгалтерії. Зареєстровані примірники товарно-транспортних та інших документів передаються відповідному складу для керівництва при прийманні і оприбуткуванні сировини.

Пунктом 2.3 Порядку №656 передбачено, що приймання від постачальників насіння, доставленого залізничним (водним, автомобільним) транспортом, оформляється актом приймання олійного насіння, що надійшло від постачальників (форма №9) (додаток 9 до цього Порядку), на паперових носіях або в електронному вигляді. Приймання давальницького насіння безпосередньо від замовників оформляється квитанціями до переробки давальницького олійного насіння і на видачу належної олієпродукції (форма №5) (додаток 5 до цього Порядку), квитанції оформляються на паперових носіях або в електронному вигляді.

Облік переробки давальницької сировини унормований розділом XII Порядку №656.

Відповідно до пункту 12.1 Порядку №656 олійно-жирові підприємства приймають у переробку давальницьку сировину: олійне насіння, олію, саломас та іншу жирову сировину, що поставляється на умовах взаємної домовленості сільськогосподарськими підприємствами, хлібоприймальними пунктами, фермерськими господарствами, торговими, комерційними та іншими підприємствами і організаціями (далі - замовники).

Згідно з пунктом 12.2 Порядку №656 давальницьку сировину супроводжує і здає на підприємство представник замовника, маючи відповідну товарно-транспортну накладну. Від кожної партії давальницької сировини відбирається проба згідно з вимогами чинного законодавства і проводиться аналіз якісних показників, які реєструються в лабораторному журналі. Потім сировина надходить на ваги для зважування і оформлення приймання. Дані зважування вагар реєструє в книзі відважувань за формою №2 (додаток 2) (далі - книга відважувань за формою №2) і в супровідному документі, підтверджуючи цей запис своїм підписом. Облік операцій у книзі відважувань за формою №2 ведуть на паперових носіях або в електронному вигляді.

Пунктами 12.10, 12.11, 12.13 Порядку №656 передбачено, що давальницька сировина і продукція з неї зберігаються та переробляються разом з продукцією і сировиною, купованою самим підприємством та одержаною з інших джерел.

При надходженні олійного насіння приймання насіння і розрахунок готової продукції ведуться за заліковою масою. Залікова маса олійного насіння - це фізична маса олійного насіння, зменшена на розрахункову величину маси відхилень від базисних норм вмісту вологи та сміттєвої домішки в олійному насінні, що зазначені у нормативному документі (ДСТУ) на відповідне олійне насіння.

Для розрахунків із замовником на підприємствах на кожного замовника ведуться картки обліку розрахунків із замовниками (форма №6а) (додаток 7 до цього Порядку), в яких відображаються: отримана від них сировина, належна за розрахунком і фактично відпущена готова основна і побічна (супутня) продукція та залишок продукції, що належить до видачі. Картки обліку розрахунків із замовниками ведуться на паперових носіях або в електронному вигляді.

Відповідно до пункту 12.14 Порядку №656 готова продукція, що вироблена з давальницької сировини, зберігається також на складах підприємства разом з усією іншою продукцією. За підсумками місяця начальник виробництва (уповноважена особа) складає додаток до виробничого звіту за формою № 23 - довідку про переробку олійного насіння та виробництво готової продукції (додаток 27а до цього Порядку) у перерахунку на залікову вагу. За підсумками місяця бухгалтерія складає акт виконаних робіт з переробки давальницького олійного насіння та звіт про рух давальницького олійного насіння (додаток 44 до цього Порядку). Довідка про переробку олійного насіння та виробництво готової продукції є підставою для складання акта виконаних робіт з переробки давальницької олійної сировини, звіту про рух давальницького олійного насіння та проведення розрахунків із замовниками за переробку давальницького олійного насіння згідно з умовами договору на поставку олійної сировини. Зазначені документи є підставою для ведення бухгалтерського обліку, розрахунку собівартості готової продукції, визначення виручки і результатів від реалізації при переробці давальницької сировини.

У ході судового розгляду справи суд витребував від позивача та ТОВ "Транзпостач" пояснення та документи, які підтверджують походження, придбання, зберігання давальницької сировини, надходження її на переробний комплекс, відображають її рух у бухгалтерському обліку.

Ні позивач, ні ТОВ "Транзпостач" на пропозицію суду не надали первинні та облікові документи, які відповідно до Порядку №656 повинні вестися при здійсненні господарської діяльності з переробки олійної сировини та виробництві олії.

Позивач надав суду пояснення про те, що насіння сої, яке передано у переробку ТОВ "Транзпостач", придбано ним у суб`єктів господарювання, які не були платниками ПДВ - ТОВ "Украгростимул", ТОВ "Агротрейд-Центр", ТОВ "Агрозахист ЛТД", про що надав суду відповідні договори поставки, видаткові накладні, платіжні документи, картку рахунку 631. (т. 7 8, а.с. 1 72, т.9)

Позивач та ТОВ "Транзпостач" доводили факт приймання переробним підприємством давальницької сировини (насіння сої), факт виконання робіт з переробки цієї сировини, передачу замовнику готової (побічної) продукції первинними документами, обумовленими укладеним між ними договором №01042004/1 від 01.04.2020 року, а саме видатковими накладними на переробку, актами надання послуг з переробки, накладними про повернення готової продукції, платіжними документами. (а.с. 135 247, т.5, а.с. 1- 132, т.6)

Ці документи щодо взаємовідносин з ТОВ "Транзпостач" за липень та серпень 2020 року позивач надавав на перевірку контролюючому органу, документи за травень 2020 року не подавав, пославшись на те, що ці взаємовідносини перевірені та підтверджені під час попередніх перевірок і не охоплюються предметом нової перевірки.

У ході судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів того, що господарські відносини позивача з ТОВ "Транзпостач" щодо постачання послуг з переробки давальницької сировини не підтверджуються, а вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, не відповідають дійсності. Правомірність визначення договірної вартості послуг як бази оподаткування податком на додану вартість, відповідач під сумнів у ході перевірки не ставив. Первинні документи, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зауважень щодо форми та змісту цих документів відповідач не висував. У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідач не спростував та не довів, що викладені у них відомості не відповідають дійсності. Послуги, придбані позивачем у ТОВ "Транзпостач", призначені для використання в оподатковуваних операціях у межах його господарської діяльності. Суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені податковими накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак відповідно до п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.210 ПК України дають позивачу право для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та є достатньою підставою для його декларування у податкових деклараціях. Фактична сплата позивачем ТОВ "Транзпостач" чк постачальнику послуг сум ПДВ у задекларованих розмірах підтверджується розрахунковими документами та відповідачем не оспорюється. Тож позивач відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України мав право врахувати ці суми при розрахунку податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

У ході судового розгляду справи відповідач не надав достатніх та достовірних доказів, які б доводили нереальність виконання операцій з поставки позивачеві послуг переробки давальницької сировини, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків або позбавляють його права на бюджетне відшкодування.

Суд вважає, що у межах цього спору, який виник у зв`язку з висновками відповідача про безпідставне відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ господарських операцій з придбання у ТОВ "Транзпостач" послуг з переробки давальницької сировини, ненадання позивачем на перевірку документів щодо виконання господарських операцій з придбання ним у третіх осіб насіння сої, які позивач не декларував у податковій звітності з ПДВ, не може бути підставою для невизнання права позивача на податковий кредит та на бюджетне відшкодування, сформовані за рахунок сум податку, сплачених постачальнику послуг.

Оскільки відповідач не довів суду висновки акту перевірки про порушення ПП "Агро Євро Партнер" норм податкового законодавства при декларуванні показників у податковій звітності за господарськими операціями з придбання послуг у ТОВ "Транзпостач", які б призвели до завищення податкового кредиту з ПДВ та як наслідок, до перевищення від`ємного значення та заявленої суми бюджетного відшкодування, тому зменшення бюджетного відшкодування на підставі п.54.3 ст.54 ПК України є неправомірним, а спірне податкове повідомлення-рішення форми "В1" №0000/634/0713 від 27.11.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми В4" №0000/635/0713 від 27.11.2020 року, то ним позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за серпень 2020 року на 6 991 382 грн. через виявлені у ході перевірки порушення при заповненні рядка 16.3 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року.

Суд установив, що ГУ ДПС у Кіровоградській області у червні-липні 2020 року провело документальну позапланову невиїзну перевірку ПП "Агро Євро Партнер" щодо визначення правомірності нарахування від`ємного значення, яке прийняло участь у розрахунку бюджетного відшкодування за квітень 2020 року, та з метою достовірності нарахування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за квітень 2020 року, за наслідками якої складено акт №276/11-28-04-02/42544531 від 17.07.2020 року. (а.с. 221 232, т.1)

У ході перевірки встановлено невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації за серпень 2020 року, через порушення вимог п.200.1, п.200.4, п.200.7, п.208 ст.200 ПК України при декларуванні від`ємного значення, сформованого за господарськими операціями з придбання товарів у ПП "Надніпрянське" у січні 2020 року (сума ПДВ 5 833 333 грн.), у ТОВ "Агроукррезерв" у березні 2020 року (сума ПДВ 1 158 049 грн.).

На підставі цього акту, яким встановлено відсутність у ПП "Агро Євро Партнер" права на отримання бюджетного відшкодування за квітень 2020 року на 6 991 382 грн., ГУ ДПС у Кіровоградській області склало податкове повідомлення-рішення форми "В3" № від 10.08.2020 року про відмову у наданні бюджетного відшкодування за квітень 2020 року в сумі 6 991 382 грн. (а.с. 40, т.3)

Суд зазначає, що форма податкового повідомлення-рішення "В3" про відмову у наданні бюджетного відшкодування, установлена додатком 7 до Порядку №1204, передбачає, що протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення (при проведенні процедури адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем її закінчення), завищена сума, на яку складено повідомлення-рішення, зменшується в інтегрованій картці платника податків, що ведеться у контролюючому органі. За умови відсутності порушень норм статей 197-199 Податкового кодексу України сума, у якій відмовлено при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, може бути врахована у збільшення значення рядків "збільшено/зменшено залишок від`ємного значення (від`ємного значення попередніх звітних податкових періодів) за результатами перевірки контролюючого органу" податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період, на який припадає день узгодження цього податкового повідомлення-рішення. У разі незгоди із сумою від`ємного значення, право на врахування якої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість / бюджетного відшкодування відсутнє, зазначене податкове повідомлення-рішення може бути оскаржене з дотриманням вимог статті 56 Податкового кодексу України в адміністративному або у судовому порядку.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289, у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 також вказується підтверджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 додатка 2) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період).

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".

Як вбачається з податкового повідомлення-рішення форми "В3" № від 10.08.2020 року, ним позивача повідомлено, що протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення (при проведенні процедури адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем її закінчення), завищена сума, на яку складено повідомлення-рішення, зменшується в інтегрованій картці платника податків, що ведеться у контролюючому органі.

Позивач, отримавши це податкове повідомлення-рішення, у встановлений строк його не оскаржив, тож сума зменшення від`ємного значення 31.08.2020 року стала узгодженою.

Оскільки ні в акті документальної позапланової невиїзної перевірки №276/11-28-04-02/42544531 від 17.07.2020 року, ні у податковому повідомленні-рішенні форми "В3" № від 10.08.2020 року не було встановлено порушення позивачем норм статей 197-199 ПК України при нарахуванні податкового кредиту з ПДВ, за рахунок якого сформовано від`ємне значення, тому позивач мав право врахувати завищену суму від`ємного значення у збільшення значення рядка 16.3 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року.

У ході документальної позапланової виїзної перевірки позивача, висновки якої є предметом цього спору, контролюючий орган, використавши виключно акт перевірки №276/11-28-04-02/42544531 від 17.07.2020 року, констатував порушення п.44.1 ст.44, пп. "а" п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3, абз. 3 ст. 198.6 ст.198 ПК України та дійшов до висновку про завищення позивачем податкового кредиту, сформованого за господарськими операціями з придбання товарів у ПП "Надніпрянське" у січні 2020 року (сума ПДВ 5 833 333 грн.), у ТОВ "Агроукррезерв" у березні 2020 року (сума ПДВ 1 158 049 грн.), що за його висновками призвело до завищення показників 16.3, 19, 21 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року на 6 991 382 грн.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача та вважає, що позивач правомірно вказав у рядку 16.3 податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року суму 6 991 382 грн., у якій йому відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податковим повідомленням-рішенням форми "В3" № від 10.08.2020 року.

Спірне податкове повідомлення-рішення форми "В4" №0000/635/0713 від 27.11.2020 року про зменшення ПП "Агро Євро Партнер" від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 6 991 382 грн. є безпідставним, а позов про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

Перевіряючи правомірність податкового повідомлення-рішення форми "В3" №0000/636/0713 від 27.11.2020 року, яким позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні за серпень 2020 року в сумі 540 грн., суд виходив з того, що відповідно до пп. "б" п. 200.1 ст. 200 ПК України право на отримання бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку виникає у платника податку - отримувача товарів/послуг за умови фактичної сплати ним у попередніх та звітному податкових періодах сум податку постачальникам таких товарів/послуг.

Проведеною у ході перевірки звіркою наявності фактичної оплати постачальникам у попередніх та звітному податкових періодах, яку враховано при розрахунку бюджетного відшкодування за серпень 2020 року, із 173 823,33 грн., заявлених до бюджетного відшкодування по постачальнику ПП "Надніпрянське", підтверджено фактичну оплату наданих послуг на 173 283, 33 грн. (платіжне доручення №1 від 17.08.2020 року). Решта 540 грн. не підтверджені, а відтак позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування цієї суми.

Тому відповідач правомірно відмовив позивачу у бюджетному відшкодуванні 540 грн., про що виніс податкове повідомлення-рішення форми "В3" №0000/636/0713 від 27.11.2020 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №0000/641/07-13 від 27.11.2020 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1020 грн. за ненадання контролюючому органу копій документів при здійсненні податкового контролю, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до підпунктів 20.1.2, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пунктів 85.4, 85.6 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Пунктом 121.1 статті 121 ПК України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

У ході документальної позапланової виїзної перевірки позивач на запити контролюючого органу від 22.10.2020 року та від 26.10.2020 року не надав усі витребувані документи, про що складено акт №16/11-28-07-13/42544531 від 23.10.2020 року та №27/11-28-07-13/42544531 від 27.10.2020 року. (а.с. 234 241, т.1)

Тому суд визнає правомірним накладення на позивача штрафу, передбаченого п.121.1 ст.121 ПК України, та не вбачає підстав для скасування податкового повідомлення-рішення форми "ПС" №0000/641/07-13 від 27.11.2020 року.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з позовом з вимогами майнового характеру на загальну суму 9 829 985 грн. сплатив судовий збір у максимальному розмірі 21 020 грн.

Суд частково задовольнив позовні вимоги, визнавши протиправними та скасувавши податкові повідомлення-рішення форми "В1" та "В4" на загальну суму 9 828 425 грн.

Тож з огляду на часткове задоволення позовних вимог, в порядку розподілу судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 21 016, 67 грн.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства "Агро Євро Партнер" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "В1" №0000/634/0713 від 27.11.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "В4" №0000/635/0713 від 27.11.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства "Агро Євро Партнер" витрати на сплату судового збору у розмірі 21 016, 67 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш