Справа № 520/2621/22
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р. Справа № 520/2621/22

Харківський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 68 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання: строкової військової служби з 14.11.1976 по 29.11.1978, що становить 2 роки 15 днів, помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області, з 06.04.1987 по 25.06.1987, що становить 2 місяці та 19 днів, старшого юрисконсульта у Павлоградському Виробничому об`єднанні по добичі вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988, що становить 4 місяці 27 днів, юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно-будівельне Управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991, що становить 1 рік чотири місяці та 27 днів, та державного інспектора-провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992, що становить 1 рік та два дні, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, загальною тривалістю більше 5 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання: 2 роки та 15 днів строкової військової служби, та три роки стажу роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області встановити ОСОБА_1 з 15 вересня 2021 року щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці у розмірі 78 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, здійснивши перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 15.09.2021 року виходячи з розміру 78 %, та виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 15.09.1921 до моменту здійснення перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що ГУ ПФУ в Харківській області за заявою ОСОБА_1 від 15.09.2021 встановлено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При цьому відповідач щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці визначив у розмірі 68 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу 29 років 3 місяці 23 дні. Поряд з тим за розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Східним апеляційним господарським судом, окрім вказаного періоду роботи на посаді судді, враховано також період строкової військової служби ( 2 роки 15 днів), період роботи на посаді помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області (2 місяці 19 днів), старшого юрисконсульта у Павлоградському Виробничому об`єднанні по видобутку (4 місяці 12 днів) та юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно будівельного управління № 3 (1 рік 4 місяці 27 днів), а тому розмір довічного грошового утримання судді має бути на рівні 78 відсотків суддівської винагороди.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач своїм правом надання відзиву до суду не скористався.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 19.06.1992 № 2486-XII ОСОБА_1 призначено арбітром арбітражного суду Харківської області.

Наказом Голови арбітражного суду Харківської області № 48-к від 26.06.1992 ОСОБА_1 зараховано до штату арбітражного суду Харківської області на посаду арбітра арбітражного суду Харківської області.

У 2001 році арбітражний суд Харківської області перейменовано у господарський суд Харківської області, посаду арбітра перейменовано на посаду судді.

Постановою Верховної Ради України від 12.07.2001 № 2669 ІІІ ОСОБА_1 обрано на посаду судді Харківського апеляційного господарського суду безстроково.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 «Про переведення суддів» ОСОБА_1 зараховано до штату Східного апеляційного господарського суду.

Вищою радою правосуддя ухвалено рішення від 17.08.2021 № 1831/0/15-21 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Східного апеляційного господарського суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з наказом голови Східного від 18.08.2021 № 39-к суддю ОСОБА_1 25.08.2021 року відраховано зі штату Східного апеляційного господарського суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в якому також зафіксовано стаж роботи позивач на посаді судді 34 роки.

Відповідно до проведеного Східним апеляційним господарським судом розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.08.2021 № 17608 стаж роботи судді ОСОБА_1 складає 34 роки 02 місці 05 днів, до якого включені наступні періоди:

1) строкова військова служба з 14.11.1976 по 29.11.1978 ( 2 роки 15 днів);

2) помічник прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області з 06.04.1987 по 25.06.1987 (2 місяці 19 днів);

3) старший юрисконсульт у Павлоградському Виробничому об`єднанні по видобутку вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988 (4 місяці 12 днів)

4) юрисконсульт 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно будівельного управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991 (1 рік 4 місяці 27 днів)

5) державний інспектор провідний спеціаліст Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992 (1 рік 2 дні);

6) арбітр, суддя в Господарському (арбітражному) суді Харківської області з 26.06.1992 по 11.09.2011 (09 років 02 місяці 15 днів);

7) суддя Харківського апеляційного господарського суду з 12.09.2001 по 01.10.2018 (17 років 00 місяців 19 днів);

8) суддя Східного апеляційного господарського суду м.Харкова з 02.10.2018 по 18.08.2021 (02 роки 10 місяців 16 днів).

Як вбачається з позовної заяви 15.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, перехід з пенсії за віком на щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці, у звязку зі звільнення з посади судді з 25.08.2021 року.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 01.10.2021 № 43 страховий стаж ОСОБА_1 до 01.01.2004 року становить 29 років 3 місяці 23 днів, з огляду на що позивачу визначено відсоток розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 68 %.

Підставою звернення позивача до суду із даним позовом слугували обставини не погодження з визначеним відповідачем відсотковим значенням щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 68 %, що стало наслідком не зарахування суб`єктом владних повноважень до суддівського стажу ОСОБА_1 періодів роботи, а саме: строкової військової служби з 14.11.1976 по 29.11.1978 ( 2 роки 15 днів); роботи на посаді помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області з 06.04.1987 по 25.06.1987 (2 місяці 19 днів); старшого юрисконсульта у Павлоградському Виробничому об`єднанні по видобутку вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988 (4 місяці 12 днів); юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно будівельного управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991 (1 рік 4 місяці 27 днів) державного інспектора провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992 (1 рік 2 дні).

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Так, щодо періоду проходження позивачем служби в лавах Радянської Армії у період з 14.11.1976 по 29.11.1978 та роботи на посаді помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області з 06.04.1987 по 25.06.1987 та підстав його зарахування до суддівського стажу, суд зазначає наступне.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення позивача на посаду судді Господарського (арбітражного) суду Харківської області (26.06.1992) діяв Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів».

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (в редакції від 20 березня 2002 року) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із частиною першої статті 25 Конституційного Договору від 08 червня 1995 року № 1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України указу Президента України від 10 липня 1995 року N 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28 червня 1996 року).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно частини третьої статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України, питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 пункт 3- 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.»

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, час роботи на посадах слідчих, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XI "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено та підтверджений стаж роботи позивача на посаді судді.

Так, трудова книжка позивача містить записи про проходження позивачем служби в лавах Радянської Армії у період з 14.11.1976 по 29.11.1978 (що також підтверджується записами у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 ) та про роботу на посаді помічника прокурора Прокуратури м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області з 06.04.1987 по 25.06.1987.

Таким чином, не включення відповідачем до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової військової служби в лавах радянської армії та часу роботи на посаді помічника прокурора , і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 09 листопада 2018 року по справі №713/1064/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №308/5911/17 сформував висновок, що за змістом статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься в статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури). Під поняттям «прокурор» у цьому Законі слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.

Таким чином, суд зазначає, що період проходження позивачем служби в лавах Радянської Армії у період з 14.11.1976 по 29.11.1978 та часу роботи на посаді помічника прокурора з 06.04.1987 по 25.06.1987 підлягає зарахуванню до стажу роботи на посаді судді.

Стосовно періоду роботи на посаді старшого юрисконсульта Павлоградського виробничого об єднання по добичі вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988, юрисконсульта 1 категорії Орендного підприємства ремонтно будівельного управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991 та на посаді державного інспектора провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992, то суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.137 Закону №1402-VІІІ (у редакції з 05.08.2018) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Так, приймаючи рішення від 17.08.2021 року № 1831/0/15-21 про задоволення заяви позивача про звільнення у відставку, Вища рада правосуддя керувалася саме цими нормативно-правовими актами.

Суд вважає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4448/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 428/4671/17, від 01 жовтня 2018 року у справі № 541/503/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 140/263/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 686/10100/15-а, від 09 листопада 2018 року у справі № 559/443/17.

Отже, системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII "Про статус суддів" Особливі вимоги, необхідні для зайняття посади судді Конституційного Суду України, господарських та військових судів, визначаються Конституцією України (254к/96-ВР), законами України "Про Конституційний Суд України" (422/96-ВР), "Про господарські суди" (1142-12) та іншими законами України.

Згідно до ст. 22 Закону України «Про господарські суди» (в редакції, чинній на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді) визначено, що право на зайняття посади судді господарського суду області має громадянин України, який має стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Так, як вбачається із записів трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працював на посаді старшого юрисконсульта у Павлоградському Виробничому об єднанні по видобутку вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988 (4 місяці 12 днів), юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно будівельного управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991 (1 рік 4 місяці 27 днів) та державного інспектора провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992 (1 рік 2 дні)

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років, то відповідач до стажу судді для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру, окрім стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу 29 років на посаді судді (безспірний період), мав зарахувати періоди роботу ОСОБА_1 на посадах старшого юрисконсульта (4 місяці 12 днів), юрисконсульта 1 категорії Орендного підприємства ремонтно будівельного управління № 3 (1 рік 4 місяці 27 днів) та державного інспектора провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення (1 рік 2 дні).

Положеннями частини третьої статті 142 Закону №1402, які є чинними на даний час та неконституційними не визнані, передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Форма розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці затверджена як додаток 4 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 (пункт 1 розділу III).

У примітці додатку 4 зазначено те, що розрахунок стажу роботи судді складається на день видання наказу про відрахування судді зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку.

В матеріалах справи наявний розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.08.2021 № 17608, виданий Східним апеляційним господарським судом та який підтверджує стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який становить 34 роки 02 місяці та 05 дні.

Тобто, у позивача стаж роботи на посаді судді (34 роки 02 місяці та 05 дні) є розрахованим та підтверджується належними й допустимими документами, які є чинними та мають юридичне значення для відповідача під час визначення процентного співвідношення його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із суддівською винагородою.

Судом також враховується, те що ані норми Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, , ані інших нормативно-правових актів не встановлюють можливості для відповідача у здійсненні розрахунку стажу роботи на посаді судді.

Натомість, Східний апеляційний господарський суд, як роботодавець позивача, здійснив обчислення стажу роботи позивача та як наслідок видав розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.08.2021 року.

Згідно п. 1 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, яким встановлено те, що до заяви про призначення щомісячного довічного утримання, разом з іншими документами, додається розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, цим розрахунком і повинен керуватися відповідач під час визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, у співвідношенні із суддівською винагородою.

З огляду на вказане, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом:

- визнаня протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 68 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання: строкової військової служби з 14.11.1976 по 29.11.1978, що становить 2 роки 15 днів, помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області, з 06.04.1987 по 25.06.1987, що становить 2 місяці та 19 днів, старшого юрисконсульта у Павлоградському Виробничому об`єднанні по добичі вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988, що становить 4 місяці 27 днів, юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно-будівельне Управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991, що становить 1 рік чотири місяці та 27 днів, та державного інспектора-провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992, що становить 1 рік та два дні, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання наступні періоди: строкової військової служби з 14.11.1976 по 29.11.1978, що становить 2 роки 15 днів, помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області, з 06.04.1987 по 25.06.1987, що становить 2 місяці та 19 днів, старшого юрисконсульта у Павлоградському Виробничому об`єднанні по добичі вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988, що становить 4 місяці 27 днів, юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно-будівельне Управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991, що становить 1 рік чотири місяці та 27 днів, та державного інспектора-провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992, що становить 1 рік та два дні, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

При цьому суд враховує, що питання щодо відсоткового розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року у справі №160/10640/20 та від 18 листопада 2021 року у справі № 340/4458/20.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що загальний стаж, який надає позивачу право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці складає 34 роки 02 місяці та 05 дні, що дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 15.09.2021 року у розмірі 78 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: 50 відсотків за 20 років та додатково 28 відсотків (по два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи).

Зважаючи на викладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 15 вересня 2021 року та виплатити ОСОБА_1 недоотримані різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 15.09.2021 року до моменту здійснення перерахунку.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління пенсійного Фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 без обмеження граничного розміру, то суд зазначає наступне.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утриманння судді у відставці, періоду військової служби, та стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Відповідно питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд звертає увагу, що спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 68 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання: строкової військової служби з 14.11.1976 по 29.11.1978, що становить 2 роки 15 днів; період роботи на посаді помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області, з 06.04.1987 по 25.06.1987, що становить 2 місяці та 19 днів; період роботи на посаді старшого юрисконсульта у ОСОБА_2 об`єднанні по добичі вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988, що становить 4 місяці 27 днів; період роботи на посаді юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно-будівельне Управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991, що становить 1 рік чотири місяці та 27 днів; період роботи на посаді державного інспектора-провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992, що становить 1 рік та два дні, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання: строкову військову службу з 14.11.1976 по 29.11.1978, що становить 2 роки 15 днів; роботу на посаді помічника прокурора у прокуратурі м. Павлограда прокуратури Дніпропетровської області, з 06.04.1987 по 25.06.1987, що становить 2 місяці та 19 днів; роботу на посаді старшого юрисконсульта у ОСОБА_2 об`єднанні по добичі вугілля з 09.11.1987 по 21.03.1988, що становить 4 місяці 27 днів; роботу на посаді юрисконсульта 1 категорії в Орендному підприємстві Ремонтно-будівельне Управління № 3 з 24.01.1990 по 21.06.1991, що становить 1 рік чотири місяці та 27 днів; роботу на посаді державного інспектора-провідного спеціаліста Харківського обласного центру зайнятості населення з 24.06.1991 по 26.06.1992, що становить 1 рік та два дні, вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 15 вересня 2021 року та виплатити ОСОБА_1 недоотримані різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 15 вересня 2021 року до моменту здійснення перерахунку.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 44 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, )

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко