Справа № 460/1219/23
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
19 січня 2023 року м. Рівне№460/1219/23
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Дудар О.М., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, за змістом якого просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з 01.07.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) за період з 01.08.2022 до зміни законодавства або правового статусу позивача, з урахуванням раніше виплачених сум.
За результатами перевірки матеріалів позовної заяви в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.
За приписами п.п.4, 5 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, докази, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У позовній заяві позивач стверджує про те, що позивач разом зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проживають у населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення за адресою: АДРЕСА_1 .
На підтвердження місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач до позовної заяви додав довідки про реєстрацію місця проживання особи: Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області від 03.11.2020 №6033, Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області від 18.03.2022 №567 та від 07.07.2022 №5168.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 №1871-IX (далі - Закон №1871-IX), особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).
За приписам ст.2 Закону №1871-IX, реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.
Згідно із пп. 1-3 ч.2 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1871-IX, місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до:
1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки;
2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон;
3) витягу з реєстру територіальної громади.
Таким чином, саме паспорт громадянина України, виготовлений у формі книжечки, паспорт громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон, витяг з реєстру територіальної громади, є документами, що підтверджують місце проживання (перебування) особи.
Згідно із ч.1 ст.5 Закону №1871-IX, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.
Суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 07.02.2022 №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру".
Так, зокрема, довідка про реєстрацію місця проживання особи, а також довідка про зняття з реєстрації місця проживання, форми яких були наведені у додатках 13, 16 відповідно, до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, також втратили чинність.
Таким чином, ОСОБА_1 не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують місце проживання його дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, у позовній заяві позивач стверджує про те, що є непрацюючим пенсіонером.
Відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01.01.2015, була викладена так:
"1. Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:
- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;
- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;
- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.
2. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.
3. Громадянам, які працюють у зоні відчуження, а також у зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів, за рішенням Адміністрації зони відчуження, встановлюється доплата згідно з положенням, затвердженим Кабінетом Міністрів України".
Згідно з пунктом 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок), документами, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, відомості щодо відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у трудовій книжці записів про зарахування / звільнення надаються інші документи, які підтверджують цей факт копія чи виписка із наказу про звільнення, довідка підприємства, копія цивільно- правового договору.
Таким чином, саме трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу та відомості щодо відсутності інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця є документами, які підтверджують, що особа не працює.
Зазначених доказів позивач до позовної заяви не долучив.
Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674-VI).
За приписами частини першої статті 4 Закону України №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 03.11.2022 №2710-IX визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 гривні.
Судом встановлено, що позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Отже, за подання цього позову до суду належало сплатити судовий збір у сумі 1073,60грн.
Жодних доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не додав та вказав, що звільнений від сплати судового збору на підставі до п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI.
За приписами п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.
Таким чином, позовні вимоги щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не можуть вважатися такими, що подані в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Ці позовні вимоги стосуються інтересів ОСОБА_1 .
Таким чином, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору у цьому випадку відсутні.
Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
У сукупності викладеного, суд вважає за необхідне залишити позовну без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Запропонувати ОСОБА_1 у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду:
- індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК - 5).
- витягу з реєстру територіальної громади про задеклароване або зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя О.М. Дудар