Справа № 280/10392/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/10392/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 р. (суддя Сацький Р.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

01.11.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, де просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 13.03.2008 по 11.06.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.03.2008 по 28.02.2018 - січень 2008 року та в період з 01.03.2018 по 11.06.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 13.03.2008 по 11.06.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.03.2008 по 28.02.2018 - січень 2008 року та в період з 01.03.2018 по 11.06.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та здійснити компенсацію несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення за вказані періоди по місяць виплати заборгованості, у зв`язку з порушенням строків її виплати, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо невиплати в повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 12.06.2018 по 13.03.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березня 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 12.06.2018 по 13.03.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березня 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та здійснити компенсацію несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення за вказані періоди по місяць виплати заборгованості, у зв`язку з порушенням строків її виплати, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2021 р. у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_2 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 р. позовні вимоги задоволені частково.

Визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.03.2008 по 11.06.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.03.2008 по 28.02.2018 - січень 2008 року та в період з 01.03.2018 по 11.06.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язана військова частина НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.03.2008 по 11.06.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 13.03.2008 по 28.02.2018 - січень 2008 року та в період з 01.03.2018 по 11.06.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.06.2018 по 13.03.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язана військова частина НОМЕР_3 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.06.2018 по 13.03.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 р. НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог до НОМЕР_1 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки позивач звернувся 01.11.2021 року та пропустив строк звернення понад 4 роки. А якщо рахувати з моменту звільнення позивача, то пропущений строк звернення до суду понад 7 місяців. Також, апелянт звертає увагу на те, що НОМЕР_1 прикордонний загін є неналежним відповідачем, оскільки позивач був звільнений з військової служби НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, що судом першої інстанції проігноровано. У зв`язку з цим, між НОМЕР_1 прикордонним загоном та позивачем не виникало та не може виникнути спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, оскільки позивач не звільнявся та не виключався зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з НОМЕР_1 прикордонного загону.

Дослідивши матеріали справи та докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що згідно рішення комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій особового складу Державної прикордонної служби України № 6 32 від 06.03.2019 р. ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Довідки Військової частини НОМЕР_3 від 14.11.2018 та 12.03.2021 р. підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно в періоди з 12.06.2018 по 12.03.2021 р. брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Відповідно довідки Військової частини НОМЕР_3 від 14.11.2018 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (1 категорія) Державної прикордонної служби України з 12.06.2018 по час надання довідки.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (1 категорія) Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 дійсно працює у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (1 категорія) м. Маріуполь Державної прикордонної служби України № 306-ос від 12.06.2018 р. (по особовому складу) зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення прапорщик ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 12.06.2018 р.

Згідно довідки розрахунку № 92 від 21.09.2021 р. про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби у НОМЕР_1 прикордонному загоні встановлено, що за даний період (з червня 2009 р. по червень 2015 р.) проходження служби позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація.

Крім того, наказом НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України АДРЕСА_1 № 132-ОС від 12.03.2021 р. (по особовому складу) виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 - інспектора прикордонної служби 2 категорії чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1 категорії (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом НОМЕР_4 прикордонного загону від 12.02.2021 р. № 75-ОС за п.п. «а» (в зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Судом встановлено, що 10.09.2021 р. позивач звертався до Військової частини НОМЕР_2 із заявою, де просив надіслати документи, а також нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 13.03.2008 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 р. та за період 01.03.2018 р. по 11.06.2018 р. березень 2018 р.

З матеріалів справи слідує, що позивач виключений із списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 11.06.2018 р. наказом № 416-ОС та спору про розмір виплаченого грошового забезпечення чи індексації грошового забезпечення не виникало з моменту виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 до часу звернення до суду з даним позовом.

Як слідує з апеляційної скарги, відповідач зазначає про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Однак, як слідує з матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції від 09.11.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з тим, що виплата індексації, як складової заробітної плати не обмежується будь яким строком звернення до суду, відповідачем не оскаржена, а, відповідно, ухвала є чинною і відповідач погодився з даною ухвалою.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що за таких обставин підстави для повторного розгляду питання щодо строку звернення позивача до суду з даним позовом - відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в статті 12 Закону № 2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).

Відповідно до норм статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пп.2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Судом встановлено, що з 01.01.2008 р. постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені додатком №1 до Постанови, та дана постанова втратила чинність 01.03.2018 р.

Крім того, з 01.03.2018 р. постановою КМ України № 704 від 30.08.2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджена тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів, в зв`язку з чим відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що січень 2008 р. та березень 2018 р. є місяцями підвищення тарифних ставок, в зв`язку з чим відповідно Порядку № 1078 січень 2008 р. є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 13.03.2008 р. по 28.02.2018 р., а з березня 2018 р. базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців березень 2018 р.

Позивач в період з 13.03.2008 р. по 11.06.2018 р. проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні.

Згідно довідки розрахунку індексації грошового забезпечення від 21.09.2021 р. встановлено, що позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація: За період червень 2009 р. по травень 2010 р. базовий місяць червень 2008 р.; з листопада 2010 р. по вересень 2011 р. червень 2010 р., з липня 2014 р. по вересень 20914 р. квітень 2012 р. та з січня 2015 р. по червень 2015 р. жовтень 2014 р., а після до звільнення індексація не нараховувалася та не виплачувалася.

Разом з тим, судом встановлено, що проходження військової служби врегульовано спеціальним законодавством, до якого відноситься, зокрема, Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (далі - Положення).

Відповідно до п. 293 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Тобто, в Положенні прямо передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця зі служби, з ним розраховується та військова частина, з якої його було звільнено.

З матеріалів справи видно, що позивач проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ) у період з 13.03.2008 по 11.06.2018, а в подальшому був направлений для подальшого проходження військової служби до НОМЕР_4 прикордонного загону, звідки і був звільнений.

Відтак, відповідач в даній справі не звільняв позивача з військової служби.

Однак, судом встановлено, що відповідно статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення».

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні в період з 13.03.2008 р. по 11.06.2018 р. та щомісячно отримував грошове забезпечення і на час проходження військової служби НОМЕР_1 прикордонний загін ніхто не звільняв від виконання своїх обов`язків та індексації грошового забезпечення позивача.

Крім того, суд зазначає, що інший відповідач по справі НОМЕР_4 прикордонний загін не оскаржував рішення суду.

Відповідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як слідує з апеляційної скарги, відповідач просить скасувати рішення суду, лише, в частині задоволених позовних вимог щодо 8 прикордонного закону та відмовити в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарження не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова