Справа № 615/1269/22
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1269/22
Провадження № 2-а/615/22/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Павлович В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 БУПП в Полтавській області ДПП Тодавчіч Івана Ілліча про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

31.10.2022 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАВ №206605 від 20.10.2022, якою до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.10.2022 близько 10:00 год. разом із дружиною рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Києва зі сторони м. Харкова. Наблизившись до блокпосту на в`їзді в Полтавську область в смт. Чутове, на виконання вимог працівника поліції зупинився у визначеному ним місці, увімкнув аварійний сигнал покажчика, разом з дружиною пред`явили паспорти, відкрив багажне відділення автомобіля для візуального огляду. За відсутності претензій запитав, чи може рухатись далі, на що поліцейський відмовив та зазначив на необхідності перевірки наявності страховки на автомобіль, аптечки, документів щодо проходження техогляду, водійського посвідчення тощо. На запитання позивача поліцейський не назвав жодних законних підстав перевірки цих документів, посилаючись лише на військовий стан в країні, що надає йому право перевіряти все, що забажає. В зв`язку з чим між ними виник конфлікт, який тривав деякий час до моменту складення оскаржуваної постанови.

Вважає, що постанова винесена інспектором безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові та встановлений при розгляді справи опис обставин, на думку позивача, є не зрозумілим, не конкретизованим та формальним, не містить висновку, хто саме вчинив правопорушення, інспектор обмежився лише поняттям «водій».

Посилаючись на ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», яка передбачає вичерпний перелік підстав для зупинки т/з, наполягає, що жодної такої підстави відповідач під час зупинки т/з не мав, тому не назвав. Хоча, на його погляд, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки визначеного в п.2.1 ПДР України переліку документів обов`язково має передувати порушення водієм ПДР, скоєння ДТП або інші підстави, передбачені цією статтею.

Зауважив, що справа розглянута без дослідження доказів, на місці зупинки т/з, з порушенням права на захист, заслуховування осіб, що беруть участь у справі та свідків, всупереч вимог ст.245, 280 КУпАП не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен позивач у його вчиненні та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи, що призвело до незаконного застосування відносно нього адміністративного стягнення..

В порушенням норм ст.283,284 КУпАП оскаржувана постанова не містить зазначення доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотивів відхилення висловлених позивачем доводів. При цьому письмові пояснення позивача інспектором не відбиралися. Постанова ґрунтується лише на припущеннях інспектора, обвинувачення не підтверджено належними та допустимими доказами.

Після виконання вимог ст.171 КАС України на підставі ухвали суду від 02.11.2022 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду у відповідності до вимог ст.268,269,286 КАС України, в зв`язку з чим роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

22.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вважає, що думка правопорушника та незгода з притягненням його до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Наполягає, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, оскільки здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9г, 2.4а ПДР, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки працівниками поліції в порушення п.9.9б ПДР та не пред`явив посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, реєстраційний документ на т/з та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, чим порушив п.2.1а,б,г ПДР.

На думку представника відповідача, позивач правомірно притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки зупинка т/з є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху. Т/з, що стоять на проїжджій частині дороги, в тому числі і під час початку руху після зупинки, створюють перешкоди для інших учасників дорожнього руху, погіршують умови видимості, створюють передумови для виникнення ДТП. Так як позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізації під час зупинки на вимогу поліцейського, підлягає відповідальності за ст.125 КУпАП. Враховуючи, що згідно ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити документи, але цього не зробив, повинен нести відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Зауважив, що покарання водію було призначено у відповідності до норм ст.36 КУпАП.

Вказав, що 20.10.2022 інспектор Тодавчіч І.І. разом з інспектором Мелешко С.І. заступив на чергування, згідно розстановки нарядів екіпажу, на пункт перепустки автомобілів блокпост (в`їзд та виїзд транспортних засобів з смт. Чутове в напрямку м. Харків). Близько 10:30 год. інспектор зупинив транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, правомірно, оскільки з 24.02.2022 по всій території України введено воєнний стан, а отже діє постанова КМУ №1456 від 29.12.2022, згідно п.5,7,10 якої працівники поліції можуть зупиняти т/з котрі здійснюють рух через блок-пости, контрольні пункти в`їзду-виїзду та мають право перевіряти документи, оглядати речі, т/з, багаж та вантажі, в тому числі документи, що посвідчують спеціальний статус водія. Оскільки, на думку представника, блок-пост є територією, де діє спеціальний режим, позивач перебував у статусі водія, тому повинен був надати для перевірки документи згідно п.2.1,2.4 ПДР. Разом з тим, під час перевірки документів, водій пред`явив для перевірки лише паспорт громадянина України.

Зауважив, що в даному випадку до постанови додається відеофіксація з нагрудної камери інспектора по факту порушення ПДР, спілкування з водієм та розгляду справи про адміністративне правопорушення, яку вважає належним та допустимим доказом, що покладений в основу прийнятого рішення, про що свідчить відмітка в п.7 постанови із зазначенням технічного пристрою бодікамери №468829, тим самим на виконання вимог ч.2 ст.77 КУпАП відповідачем надано належні та допустимі докази для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. В свою чергу позивач у позові не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, до позову не додає жодних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що на місці розгляду справи позивача ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації з нагрудної камери інспектора. Крім того, дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах. Однак від позивача жодних заяв чи клопотань не надходило. Твердження представника позивача, що нібито інспектор не дотримався процедури розгляду справи, оскільки не відібрав у ОСОБА_1 пояснення та не дав йому можливості скористатись правовою допомогою спростовуються матеріалами відеофіксації з нагрудної камери інспектора.

Зміст оскаржуваної постанови, на думку представника відповідача, повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, чітко описано допущене порушення та міститься посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вчинене позивачем діяння, тому підстав для її скасування не вбачає.

В судове засідання представник позивача надав клопотання про проведення судового розгляду за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить провести розгляд справи без його участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.205 КАС України).

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2022 інспектором взводу №2 роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП Тодавчіч І.І. винесено постанову серії БАВ №206605 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП, за те, що він 20.10.2022 о 10:30 год. на 315 км а/д М03 Київ-Харків-Довжанський керуючи т/з Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку на перехресті а/д Київ-Харків-Довжанський М03 з поворотом на с. Нижні Рівні, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки працівниками поліції, не пред`явив посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії та реєстраційні документи на т/з, чим порушив п.2.4.а, 2.1.б, 2.1.ґ, 9.9.б, 15.9.ґ. ПДР України. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ст.121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Зі змісту ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п. 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм убачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за відсутність або ненадання для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб.

Положеннями ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу. Жодна з вказаних причин Відповідачем Позивачу названа не була.

Таким чином, виходячи з викладеного, перевірка у особи наявності посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Разом з тим, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки, визначеного п. 2.1 ПДР України переліку документів, обов`язково має передувати порушення водієм ПДР, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені вищезазначеною статтею Закону.

Наданий представником відповідача відеозапис жодним чином не доводить обставини, зазначені у оскаржуваній постанові.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та спростовували пояснення позивача, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, ч.3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ч.1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, оскільки позов ОСОБА_1 , який не є суб`єктом владних повноважень, задоволено, сплачений ним судовий збір у розмірі 496,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії БАВ №206605 від 20.10.2022, винесену інспектором взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Тодавчіч Іваном Іллічем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду, особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Токмакова