Справа № 420/14770/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14.09.2022 №606 про застосування до поліцейського відділення №2 взводу №2 роти КС ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14.09.2022 року №777 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення;

поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділення №2 взводу №2 роти КС ГУНП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не був обізнаний про обставини вчинення дисциплінарного проступку та йому не було запропоновано надати пояснення, у зв`язку з чим наказ від 14.09.2022 №606 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є протиправним. При цьому, позивач також зазначає, що наказ від 14.09.2022 №777 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення є похідним від наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а тому також підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

22.11.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху після відкриття провадження та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Від Головного управління Національної поліції в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕС/5572/22 від 22.11.2022 року), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що службовим розслідуванням встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 , обіймаючи посаду в РКС ГУНП, маючи спеціальне звання та здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, проігнорував вимоги нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, нехтуючи цінностями та діючи проти інтересів служби, грубо порушив вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, наказів керівництва НПУ та ГУНП.

Дисциплінарна комісія прийшла до висновків, що недотримання сержантом поліції ОСОБА_1 -Олги принципів діяльності поліцейського та вчинення дій, які не відповідають вимогам, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейських, кваліфікується як порушення службової дисципліни та порушення вимог пп.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, у зв`язку із чим його дії несумісні з високим званням поліцейського, характер дисциплінарного проступку не залишає за працівником права подальшого перебування на службі в поліції.

За наслідками проведеного службового розслідування відповідачем правомірно прийнято наказ від 14.09.2022 №606 про застосування до поліцейського відділення №2 взводу №2 роти КС ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, на підставі якого Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області прийнято наказ від 14.09.2022 №777 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення

28.11.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року позивачу поновлено строк звернення до суду з позовом, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Сержант поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді поліцейського відділення №2 взводу №2 роти КС ГУ НП в Херсонській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14.09.2022 №777 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби зі служби в Національній поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення за результатами проведеного службового розслідування, підстава - наказ ГУ НП в Херсонській області № 606 від 14.09.2022 року.

Відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарний проступок виразився у грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 3 ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у самовільному залишенні місця несення служби, недотриманні основних обов`язків і принципів діяльності поліцейського, вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, що унеможливлює подальше виконання працівником своїх обов`язків, звільнено поліцейського відділення №2 взводу №2 роти КС ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення або невиконанню вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції за рішенням начальника органу, який має право приймати або звільняти із служби особу, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 3, ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Із аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.

Крім того, законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Так, суд зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось саме у зв`язку з порушенням останнім службової дисципліни, що виявилось у порушенні вимог Присяги працівника поліції, Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли особою скоєно проступок, який підриває довіру та авторитет органів влади і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відповідач при визначенні виду дисциплінарного стягнення мав враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Під час розгляду справи встановлено, що оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14.09.2022 року №606 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби та №777 о/с від 14.09.2022 року прийняті за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком та затвердженого начальником ГУНП в Херсонській області 14.09.2022 року.

Згідно з вказаним висновком, під час службового розслідування встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Зазначеним наказом основним місцем тимчасової дислокації особового складу ГУНП в Херсонській області визначено м. Миколаїв, куди і евакуювалася більшість працівників поліції, зокрема позивач. Згідно списку (додаток 8 до наказу №186), у зазначеному зведеному взводі перебував поліцейський відділення № 2 взводу № 2 роти конвойної служби ГУНП в Херсонській області сержант поліції ОСОБА_1 та інші.

Згідно довідки УКЗ ГУНП в Херсонській області від 07.09.2022 року, сержанту поліції ОСОБА_1 в період з 15.08.2022р. по 28.08.2022р. було надано щорічну основну оплачувану відпустку за 2022 рік з виїздом до м. Одеси (наказ ГУНП від 17.08.2022 №723о/с). У період з 29.08.2022 по 07.09.2022 вказаному працівнику поліції відпустки не надавалися, інформація щодо його перебування на лікарняному в підрозділі кадрового забезпечення відсутня.

Також, згідно довідки УКЗ ГУНП від 12.09.2022 встановлено, що наказом НПУ від 15.07.2022 року №502 в структурі ГУНП в Херсонській області ліквідовано роту конвойної служби та скорочено всі посади у кількості 75 одиниць.

29.08.2022 сержант поліції ОСОБА_1 звернувся до керівництва ГУНП з рапортом щодо його звільнення зі служби в поліції через скорочення штатів з 15.09.2022 року.

Встановлено, що 07.09.2022р. приблизно о 14.30 працівниками Одеського управління ДВБ НПУ спільно із працівниками ВП № 3 Одеського РУП № 1 ГУНП, у ході пішого відпрацювання вулиць Суворовського району м. Одеси виявлено дві підозрілі особи, які стояли приблизно в 15 метрах один від одного та здійснювали фотографування окремих ділянок місцевості біля будинку АДРЕСА_1 .

При наближенні до однієї з осіб, яким виявився поліцейський відділення № 2 взводу № 2 роти конвойної служби ГУНП в Херсонській області сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейські представилися та запитали документи й мету фотографування місцевості. Водночас, друга невстановлена особа, яка перебувала в 15 метрах від ОСОБА_1 , з місця втекла у невідомому напрямку.

При поверхневій перевірці ОСОБА_1 , у нього виявлено паперовий згорток із речовиною рослинного походження, зеленого кольору та різким запахом, зовні схожу на наркотичну. Окрім цього, в останнього при собі додатково виявлено 4 поліетиленові згортки, перемотані ізоляційною стрічкою також з речовинами рослинного походження. Подальшою перевіркою смартфону ОСОБА_1 було виявлено декілька фотознімків різних ділянок місцевості, ймовірно для розкладання на них згаданих вище згортків.

Співробітниками поліції ВП №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 3 згортки з речовиною рослинного походження.

Дисциплінарною комісією, у відповідності до тексту повідомлення про підозру, винесеному слідчим СВ ВП №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції Озеровою Ж.В. від 08.09.2022, яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Сергієнко Ольгою, встановлено, що ОСОБА_1 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В матеріалах справи наявна копія повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 08.09.2022 року (а.с.144-145), в якому зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_1 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в супереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно з метою подальшого збуту, безконтактним способом, а саме шляхом здійснення так званих «закладок» на території м. Одеси для отримання грошової винагороди, почав незаконно його зберігати при собі.

Крім того, відповідно до ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2022 (справа №523/10763/22, провадження №1-кс/523/2427/22), обґрунтованість підозри ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом від 07.09.2022 року про виявлення вчиненого кримінального правопорушення; протоколом ОМП від 07.09.2022 року в ході якого виявлено та вилучено 5 згортків з речовиною рослинного походження, яка згідно набору для експресаналізу «IDenta LОТ 8535031A, EXP 12|2024» містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс; протоколом ОМП від 07.09.2022 року в ході якого було вилучено згорток з ізолентою чорного кольору в середині якого знаходився зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору; протоколом ОМП від 07.09.2022 року в ході якого було вилучено згорток з ізолентою чорного кольору в середині якого знаходився зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору; протоколом ОМП від 07.09.2022 року в ході якого було вилучено згорток з ізолентою чорного кольору в середині якого знаходився зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також, в ухвалі суду зазначається, що підозрюваний ( ОСОБА_1 ) по суті пояснив, що дійсно мав при собі наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту, при цьому кількість знайденого у нього наркотичного засобу зумовлена вигідними умовами при придбанні більшої кількості наркотику.

Інформація про надзвичайну подію за участі сержанта поліції ОСОБА_1 була висвітлена засобами масової інформації та в мережі Інтернет, набула розголосу та викликала суспільний резонанс, тим більше в умовах воєнного стану, що негативно вплинуло на формування у населення думки про діяльність поліції, спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, професійного виконання поліцейськими своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність.

В ході службового розслідування опитано командира взводу, до складу якого входив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який пояснив, що сержант поліції ОСОБА_3 йому з приводу виїзду до м. Одеса нічого не повідомляв, рапорту щодо дозволу на виїзд не подавав. Останній раз він його бачив біля ГУНП (в м. Миколаєві) 02.09.2022р., а у телефонному режимі спілкувався з ним 05.09.2022р.. Сержант поліції ОСОБА_3 запевняв підполковника поліції ОСОБА_4 , що до звільнення буде перебувати в м. Миколаєві. Щодо зберігання наркотичних речовин ОСОБА_5 підполковнику поліції ОСОБА_6 , з його слів, нічого не було відомо.

Опитаний заступник командира зведеного взводу №М8 - старший інспектор з особливих доручень конвойної служби УПД ГУНП майор поліції ОСОБА_7 також зазначив про те, що ОСОБА_1 рапорту щодо отримання дозволу для виїзду не подавав.

Разом з цим, відповідно до рішення наради керівництва ГУНП від 13.08.2022 року №2921/01/20-2022 (п.9 протоколу наради), виїзд особового складу за межі гарнізону здійснюється за рапортом підлеглого працівника, який погоджується керівництвом ГУНП та в обов`язковому порядку подається до УКЗ ГУНП для обліку.

Аналізуючи пояснення підполковника поліції ОСОБА_2 та майора поліції ОСОБА_8 , встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 без відповідного дозволу покинув місце несення служби (м. Миколаїв) та виїхав до іншого регіону країни (м. Одеси), де і був затриманий 07.09.2022 року працівниками правоохоронного органу.

У висновку службового розслідування також зазначено, що оскільки у дисциплінарної комісії були підтвердні дані про самовільне залишення місця несення служби, пояснення у ОСОБА_1 не відбиралися.

Службовим розслідуванням встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 , обіймаючи посаду в РКС ГУНП, маючи спеціальне звання та здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, проігнорував вимоги нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, нехтуючи цінностями та діючи проти інтересів служби, грубо порушив вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, наказів керівництва НПУ та ГУНП.

Дисциплінарна комісія прийшла до висновків, що недотримання сержантом поліції ОСОБА_1 -Олги принципів діяльності поліцейського та вчинення дій, які не відповідають вимогам, що пред`являють до професійно-етичних якостей поліцейських, кваліфікується як порушення службової дисципліни.

Подія, що сталася 07.09.2022 року та проявилася в недотриманні основних обов`язків і принципів діяльності поліцейського та недотриманні норм професійної та службової етики сержантом поліції ОСОБА_1 , стала наслідком його низьких ділових та моральних якостей, недотримання ним вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 ч. 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 3 ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 та Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 №1179.

Сержант поліції ОСОБА_1 у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, дисциплінарна комісія прийшла до висновку про те, що сержантом поліції ОСОБА_1 порушено службову дисципліну та вчинено дисциплінарний проступок.

Отже, за наслідками проведеного службового розслідування зроблено висновки про порушення позивачем службової дисципліни, а саме: вимог пп.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, у зв`язку із чим його дії несумісні з високим званням поліцейського, характер дисциплінарного проступку не залишає за працівником права подальшого перебування на службі в поліції.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

При цьому, суд зазначає, що відсутність обвинувального вироку суду на час прийняття оскаржуваних наказів не виключає можливості притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, що є самостійною підставою для звільнення з органів внутрішніх справ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29.12.2020 року у справі № 802/2046/18-а та у постанові Верховного суду від 16.10.2020 року у справі № 814/2622/13-а.

За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало саме порушення службової дисципліни, а також у вчинення дій, що компрометують звання поліцейського, підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Таким чином, саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Щодо посилань позивача на те, що службове розслідування проведено з порушенням порядку проведення такого розслідування, оскільки позивачу не запропоновано надати пояснення в ході службового розслідування, а також він не був обізнаний про проведення відносно нього службового розслідування, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою (частина 2 статті 27 Дисциплінарного статуту).

При цьому, відповідно до вимог частини 4 статті 27 Дисциплінарного статуту від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Суд звертає увагу на те, що службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 14.09.2022 року, у відповідності до пунктів 7, 8 Розділу V Порядку та Дисциплінарного статуту проводилось у письмовому провадженні, що не створювало обов`язку повідомляти позивача про дату, час та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.

При цьому, підставою проведення такого розслідування, зокрема, але не тільки, стало самовільне залишення позивачем місця несення служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем при проведенні службового розслідування було дотримано порядок проведення такого розслідування, визначеного Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Крім того, безпідставними є посилання позивача на те, що у листі ГУНП в Херсонській області №3289/2/02-2022 від 14.09.2022 року невірно зазначено дату звільнення ОСОБА_1 - 14.06.2022 року, тоді як датою звільнення є 14.09.2022 року, оскільки в листі помилково вказано дату « 14.06.2022 року» про що відповідач сам вказує. В наказі від 14.09.2022 року №777 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення немає жодних неточностей та помилок.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи наявний рапорт ОСОБА_1 від 29.08.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з служби в Національній поліції України через скорочення штату з 15.09.2022 року (а.с.93).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14.09.2022 №606 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з Національної поліції України та наказ ГУНП України в Херсонській області від 14.09.2022 року №777 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування таких наказів.

Враховуючи правомірність прийнятих наказів, відсутні підстави для задоволення вимоги про поновлення позивача на посаді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність відмови в їх задоволенні в повному обсязі.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, а також те, що позивач звільнений від плати судового збору, правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.