Справа № 620/4617/22
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/4617/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладену у листі від 13.06.2022 щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1979 по 30.014.1980 в Гомельському технічному училищі № 81 та неврахування заробітної плати при обчисленні пенсії за періоди з 19.01.1988 по 25.07.1994 та з 16.11.1994 по 30.06.1995 в «Управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» (УПНП и КРС) «Білорусьнафта»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1979 по 30.06.1980 в Гомельському технічному училищі № 81 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням такого стажу, з моменту її призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розміру заробітної плати, з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував в «Управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» (УПНП и КРС) «Білорусьнафта», з урахуванням раніше виплачених сум, з моменту її призначення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно до трудового стажу не зарахований період його навчання та не врахована заробітна плата за період з лютого 1988 року по липень 1994 року, з листопада 1994 року по червень 1995 року. Позивач зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, записи в якій виконані чітко, зрозуміло, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити наказу та протоколу, на підставі яких вони внесені, підпис уповноваженої особи та печатку підприємства. Також зазначає, що працював в районах Крайньої Півночі та подав відповідачу довідки про заробітну плату, тому вважає, що на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 і він має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії із врахуванням розміру заробітної плати із включенням сум районного коефіцієнта 1,7 та північної надбавки 1,5 на підставі архівної довідки від №01-11/Д-1352 від 10.12.2019, виданої Державною установою «Гомельський міський архів», довідки № 675 від 15.05.2020 виданої Акціонерним товариством «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин». Позивач вказує, що виявлені недоліки в заповненні трудової книжки не стосуються періоду навчання у навчальному закладі та періоду його роботи, а стосуються лише описок, які стались не з вини позивача, а зумовлені перекладом чергування літер «і» та «и» при перекладі документів з української на російську мову.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що період навчання позивача з 01.09.1979 по 30.04.1980, відповідно до атестату від 30.04.1980 № 5628, не зараховано до страхового стажу при призначенні пенсії оскільки прізвище в атестаті не співпадає з даними паспорту позивача, а саме: в атестаті зазначено прізвище: « ОСОБА_2 » (на рос. мові), а в паспорті « ОСОБА_3 » (на рос. мові, стор. 2 паспорту). Тобто, доводи позивача стосовного того, що період навчання з 01.09.1979 по 30.04.1980 підтверджується атестатом від 30.04.1980 № 5628 є хибними та не відповідають обставинам справи. Зазначає, що при дослідженні довідки про заробітну плату № 01-11/Д-1351 від 27.11.2019 за період з лютого 1988 року по липень 1994 року та довідки про заробітну плату № № 01-11/Д-1352 від 27.11.2019 за період з листопада 1994 по червень 1995 року, було встановлено, що прізвище в довідках про заробіток не співпадає з даними паспорту позивача, як і у випадку з атестатом № 5628. Крім того, в даних довідках про заробіток не вказана інформація про районний коефіцієнт та північні надбавки, що унеможливлює врахування такого коефіцієнту та надбавок.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 07.02.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 13.06.2022 № 4367-3061/Д-02/8-2500/22 повідомлено позивача, що його страховий стаж складає 37 років 02 місяці 14 днів. При цьому, період навчання з 01.09.1979 по 30.04.1980 відповідно до атестату від 30.04.1980 № 5628 не зараховано до трудового стажу, оскільки прізвище в атестаті не співпадає з даними паспорта. Зазначено, що при обчисленні пенсії не врахована заробітна плата за період з лютого 1988 року по липень 1994 рік та з листопада 1994 року по червень 1995 року, оскільки в довідках про заробіток не вказана інформація про районний коефіцієнт та північні надбавки, а також прізвище в довідках про заробіток не співпадає з даними паспорта (а.с. 21).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац перший частини другої статті 24 Закону).

Згідно з частиною другою четвертою статті 24 Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується, зокрема, час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В силу вимог пункту 8 Порядку час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

На підтвердження наявного страхового стажу у період навчання з 01.09.1979 по 30.04.1980 в Гомельському технічному училищі № 81, позивачем надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області копію атестата № 5628 від 30.04.1980, виданого на ім`я російською мовою « ОСОБА_4 » (а.с. 14).

Запис про навчання у трудовій книжці відсутній.

Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

При зверненні за призначенням пенсії позивач надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про заробітну плату від 10.12.2019 № 01-11/Д-1351 за період з лютого 1988 року по липень 1994 року, довідку від 10.12.2019 № 01-11/Д-1352 за період з листопада 1994 по червень 1995 року, виданих Державною установою «Гомельский городской архив» на ім`я російською мовою « ОСОБА_4 » (а.с. 50-зворот, 51).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (чинного на момент видання паспорту) пунктом 4 визначено, що мови паспорта визначаються частиною першою статті 13 Закону України «Про засади державної мовної політики». Запис прізвища та імені (по батькові) виконується згідно із статтею 28 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно пункту 6 вказаного Положення на першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження.

Статтею 28 Закону України «Про засади державної мовної політики» визначено, що кожен громадянин України має право використовувати своє прізвище та ім`я (по батькові) рідною мовою згідно із традиціями цієї мови, а також право на їх офіційне визнання. При використанні цього права запис прізвища та імені (по батькові) в паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон та інших офіційних документах виконується у транскрипції з української, російської або іншої мови за вибором громадянина.

З аналізу викладених норм слідує, що на першій сторінці зазначається прізвище, ім`я та по батькові на українській мові, та відповідно переклад прізвища, ім`я та по батькові на російській мові на другій сторінці відповідно.

Суд зазначає, що на другому аркуші паспорту позивача серії НОМЕР_1 , виданого Менським РВ УМВС України в Чернігівській області 03.02.1998, його прізвище на російській мові вказано « ОСОБА_3 ».

Проте, в наданих до суду копіях атестату Гомельського технічного училища № 81 від 30.04.1980 № 562 та довідках про заробітну плату від 10.12.2019 № 01-11/Д-1351, від 10.12.2019 № 01-11/Д-1352, виданих Державною установою «Гомельский городской архив», зазначено прізвище російською мовою вказано « ОСОБА_2 ».

Тобто, написання прізвища позивача у вказаних документах не відповідає написанню прізвища позивача у паспорті російською мовою, тому суд погоджується з позицією відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1979 по 30.014.1980 у Гомельському технічному училищі № 81, а також неврахування довідок про заробітну плату від 10.12.2019 № 01-11/Д-1351, від 10.12.2019 № 01-11/Д-1352 при обчисленні пенсії позивача.

Суд звертає увагу позивача на положення частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, зокрема, звернення до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.01.2023.

Суддя В.О. Непочатих