Справа № 240/27401/22
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову в ухваленні додаткового судового рішення)

20 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/27401/22

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 240/27401/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 позов задоволено: - визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного у правління Державної податкової служби у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації податкових накладних №7123551/38953584 від 28.07.2022, №7123552/38953584 від 28.07.2022 відносно ПН №5 від 31.08.2021, №7423679/38953584 від 04.10.2022 відносно ПН №7 від 30.09.2021, №7423678/38953584 від 04.10.2022 відносно ПН №4 від 31.10.2021, №7423677/38953584 від 04.10.2022 відносно ПН №4 від 30.11.2021; - зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" №8 від 31.07.2021, №5 від 31.08.2021, №7 від 30.09.2021, №4 від 31.10.2021, №4 від 30.11.2021 датою її фактичного надходження; - стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" судовий збір в сумі 6 202 (шість тисяч двісті два) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області; - стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" судовий збір в сумі 6 202 (шість тисяч двісті два) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управляння ДПС у Житомирській області на користь позивача понесені ним в ході розгляду справи витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Оскільки винесення рішення по справі № 240/27401/22 здійснено у письмовому провадженні, суд вважає за доцільне розгляд цієї заяви здійснити у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, судом враховано наступне.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл судових витрат позивачем надано суду: договір про надання правової (правничої) допомоги від 06.10.2022, копію акту від 02.01.2023 прийому передачі послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 06.10.2013 та копія ордера на надання правничої (правової) допомоги №1017737 від 06.10.2022.

Відповідно до п. 3 додатку до договору від 06.10.2022, сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) здійснюється клієнтом протягом всього часу надання допомоги частками або одноразово, але у будь-якому разі не пізніше ніж через 5 робочих днів після ухвалення остаточного рішення у справі.

Згідно п.7 додатку до договору від 06.10.2022, оплата фактичних витрат здійснюється шляхом їх стовідсоткового авансування.

Відповідно до п. 8 додатку до договору від 06.10.2022, виплата гонорару (винагороди) та оплата фактичних витрат для виконання договору здійснюється в готівковому або безготівковому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Тобто, за умовами договору, оплата за надані послуги здійснюється в готівковому та безготівковому вигляді не пізніше ніж через 5 робочих днів після ухвалення остаточного рішення у справі.

Відповідно до акту від 02.01.2023 прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 06.10.2022 у справі №240/27401/22 надано послуги на суму 5000,00 грн., з яких: визначення та аналіз наданих документів для підготовки позовної заяви - 2 год, підготовка позовної заяви - 4 год., підготовка відповіді на відзив - 2 год.

В той же час для вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу мають бути надані, зокрема, докази, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку - квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача не надано доказів їх реальної сплати, зокрема не надано банківських розрахункових документів (платіжного доручення чи приходного касового ордера).

Щодо вимоги представника позивача при ухваленні судового рішення у справі вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору в розмірі 12405,00 грн., слід зазначити наступне.

Суд звертає увагу позивача, що 03.01.2023 прийнято рішення по даній справі, яким вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України, а саме:

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" судовий збір в сумі 6 202 (шість тисяч двісті два) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" судовий збір в сумі 6 202 (шість тисяч двісті два) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення судових витрат, а саме: судового збору, відсутні.

Дослідивши додані представником позивача до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу документи, суд дійшов висновку, про відсутність документально підтверджених витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" на правничу допомогу, оскільки не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), що передбачено договором про надання правової допомоги, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача та ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 256 КАСУ, суд, -

ухвалив:

Відмовити представнику позивача в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.С.К. Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Г. Попова