Справа № 200/7801/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 січня 2023 року справа №200/7801/21

м. Дніпро

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Казначеєв Е.Г., розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. у справі № 200/7801/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. у справі № 200/7801/21.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду доказів сплати судового збору та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши підстави для поновлення строку та докази в їх підтвердження.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.08.2021 у справі № 200/7801/21.

Постановою Верховного Суду від 28 грудня 2022 року задоволено касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , скасовано ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 у справі № 200/7801/21, справу № 200/7801/21 направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції Першого апеляційного адміністративного суду.

При постановленні ухвали, Верховний Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції відхилив посилання апелянта на запровадження на території України карантину, оскільки будь-яких доказів в підтвердження того, що пропущення процесуальних строків зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не надано. При цьому, апеляційний суд не надав оцінки доводам відповідача в обґрунтування поважності причин пропуску строку про вибуття Військової частини НОМЕР_1 зі всім особовим складом військової частини з пункту постійної дислокації в район виконання завдань в складі угрупування військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 в Херсонську область, та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний суд додатково зазначив, що суд касаційної інстанції не оцінює причини пропуску строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте дійшов висновку, що апеляційний суд не повною мірою вирішив питання щодо поважності їх пропуску.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою та враховуючи висновки Верховного Суду, вважаю, що вона не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення суду першої інстанції від 25.08.2021 направлена апелянту та отримана останнім 31.08.2021.

Отже, строк звернення з апеляційною скаргою сплинув 30.09.2021.

Апеляційна скарга направлена 27.10.2021.

Тобто, апелянтом строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущено.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому посилається на запровадженням карантину та те, що копія рішення отримана відповідачем 03.09.2021.

Також в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Військова частина НОМЕР_1 , як на поважність пропуску строку звернення зі скаргою, вказує на те, що на підставі бойового розпорядження командира Військової частини НОМЕР_2 від 31.03.2021 № 01, командування Військової частини НОМЕР_1 з всім особовим складом військової частини, 01.04.2021 та 02.04.2021 вибуло з пункту постійної дислокації в район виконання завдань в складі угрупування військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 в Херсонську область, де перебувало до 30.09.2021, що створило перешкоди для своєчасного отримання командуванням Військової частини НОМЕР_1 поштової кореспонденції , яка надходила на її адресу та відповідно для вчинення процесуальних дій для захисту прав та інтересів Військової частини НОМЕР_1 .

Суд вважає зазначені доводи, не є поважними підставами пропуску строку, з огляду на наступне.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зазначає, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

У пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Щодо посилання апелянта на те, що копія рішення отримана відповідачем 03.09.2021, та те, що на підставі бойового розпорядження командира Військової частини НОМЕР_2 від 31.03.2021 № 01, командування Військової частини НОМЕР_1 з всім особовим складом військової частини, 01.04.2021 та 02.04.2021 вибуло з пункту постійної дислокації в район виконання завдань в складі угрупування військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 в Херсонську область, де перебувало до 30.09.2021, що створило перешкоди для своєчасного отримання командуванням Військової частини НОМЕР_1 поштової кореспонденції , яка надходила на її адресу та відповідно для вчинення процесуальних дій для захисту прав та інтересів Військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції, проставленої самим органом в односторонньому порядку, самі по собі не свідчать про дату отримання рішення суду, а лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до органу. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі №826/6756/18.

Як зазначалось, копія рішення суду першої інстанції від 25.08.2021 направлена апелянту та отримана останнім 31.08.2021.

Отже, строк звернення з апеляційною скаргою сплинув 30.09.2021.

Щодо вибуття командування з пункту постійної дислокації, суд зазначає, що виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для реалізації права на оскарження судових рішень є суто суб`єктивною перешкодою, у зв`язку з чим не може бути визнано поважною причиною пропуску строку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року (справа № 320/3537/19, № 640/14960/20), від 27 вересня 2022 року (справа №500/8835/21), постанові від 27 вересня 2022 року (справа №500/8835/21).

Також, суд зазначає, що у відповідності до положень ст.120, 121 КАС України вказані обставини не зумовлюють зупинення/продовження перебігу строків звернення до суду з апеляційною скаргою у цій адміністративній справі.

Отже, апеляційна скарга подана 27.10.2021, на рішення суду від 25.08.2021, як отриманого 31.08.2021, або як вважає апелянт 03.09.2021, вважається поданою з пропуском строку звернення до суду з цією скаргою.

Стосовно посилання апелянта на карантин встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, суд за заявою учасника справи поновлює процесуальні строки якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Апелянтом будь-яких доказів в підтвердження того, що пропущення процесуальних строків зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не надано.

Враховуючи те, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху з наданням строку для подання апелянтом клопотання щодо поважності причин пропуску строку з обґрунтованими іншими причинами такого пропуску.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 321, 325 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. у справі № 200/7801/21 - залишити без руху.

Апелянту усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом невідкладного подання до суду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку та доказами в їх підтвердження.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги десять днів з моменту отримання ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Роз`яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали стосовно надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Г. Казначеєв