Справа № 496/3702/22
Суддя: Пасечник М. Л.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3702/22
Провадження № 2-а/496/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Бондаренко Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області сержанта поліції Департаменту патрульної поліції Управління Національної поліції в Одеській області, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить суд, постанову серії БАВ №374725 від 11.08.2022 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП в розмірі 340 грн. визнати незаконною, скасувати повністю та закрити провадження по адміністративній справі, в зв`язку з відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, стягнути судовий збір з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.08.2023 року він рухався на своєму транспортному засобі RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_1 по Тираспольському шосе приблизно в 11 год 30 хв був зупинений сержантом поліції Петріченко А.О. для перевірки документів. На його вимогу, ним було пред`явлено водійське посвідчення та технічний паспорт на даний автомобіль. Після цього, співробітник поліції ОСОБА_2 заявив що я зобов`язаний регулярно проходити техогляд на даний автомобіль i, на підставі відсутності у нього підтвердження проходження техогляду, він буде виписувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та оштрафує на 340 грн. за порушення, ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Так, ОСОБА_1 , вперше чув, що його автомобіль RENAULT MASTER (вантажопасажирський-В) як зазначено в технічному паспорті, повинен регулярно проходити техогляд.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною і такою, що має бути скасована з наступних підстав.

Згідно ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі всіх типів, марок та моделей, за умови, що ці транспорты засоби не використовуються з метою отримання прибутку. Згідно з ДСТУ 3649-2010 транспортні засоби вагою до 3500 кг та кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться тільки до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Згідно Закону України «Про митний тариф», по коду 8703 класифікуються автомобілі легкові та інші моторні транспорты засоби, що використовуються головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

Таким чином, автомобілі типу «Вантажопасажирські-В» з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, які по своїй конструкції та облаштуванню що використовуються для перевезення пасажирів та їх багажу з забезпеченням необхідного комфорту та безпеки, вважаються не вантажними автомобілями, а легковими.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію його автомобіль RENAULT MASTER важить 1962 кг., має місць для сидіння в ньому 6, враховуючи місце водія. Тобто - це легковий автомобіль. Машина не використовуеться як таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, у зв`язку з чим не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Таким чином, винесення водію такого транспортного засобу штрафу згідно ч.3 ст. 121 КУпАП є незаконним та така постанова підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 поліцейський 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області сержант поліції Департаменту патрульної поліції Управління Національної поліції в Одеській області до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надав відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки позивач у своїй позовній заяві не заперечує факт керування ним 11.08.2022 року об 11 год. 45 хв. транспортний засіб «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також не заперечує той факт, що вищезазначений транспортний засіб станом на 11.08.2022 року не проходив обов`язковий технічний контроль. Під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 було встановлено, що він має тип - вантажопасажирський, а відтак, підлягає обов`язковому технічному контролю.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Отже, позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 283 та п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №374725 від 11.08.2022 року, згідно якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012 року (далі Порядок №137), транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю підлягають, вантажні автомобілі (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонн, причепів до них із строком експлуатації більше двох років.

Вантажопасажирський автомобіль - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений як для перевезення вантажів, а також може використовуватися і для перевезення пасажирів.

Автомобіль «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 призначений для перевезення вантажів за своєю конструкцією та типом, то він є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 має тип кузова - вантажопасажирський (призначений для перевезення вантажів) повна маса 3500, рік випуску 2009 та рік реєстрації 2013, зареєстрований на ОСОБА_1 .

Виходячи з вищезазначеного, транспортний засіб «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 не підпадає під категорію автомобілів, які не підлягають обов`язковому технічному контролю, так як маса транспортного засобу складає 3500 кг, а строк експлуатації на сьогоднішній день перевищує допустимий.

Отже, з урахуванням вантажного типу транспортного засобу, його вантажопідйомності до 3,5 тонн та строку експлуатації більше 2 років автомобіль «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до вимог ч. 6 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», п. 3 «Порядку проведення обоє язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів» підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю - кожні 2 роки.

Разом з тим. станом на момент винесення оскаржуваної постанови 11.08.2022 року громадянин ОСОБА_1 порушив вказані норми, керувавши транспортним засобом, який не пройшов вчасно технічний контроль. Таким чином, в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомлений належним чином про місце і дату розгляду справи.

ОСОБА_2 поліцейський 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області сержант поліції Департаменту патрульної поліції Управління Національної поліції в Одеській області та представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про місце і дату розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.1 ч.1 ст. 20 КАС України).

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ст. 37 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю) (п.31.3б).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначеніЗаконом України"Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт. Автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб). Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення (ч.1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня,автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Таким чином, системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.

Відповідно до ч.3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобуНОМЕР_2 автомобіль «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 має тип кузова - вантажопасажирський, повна маса 3500, рік випуску 2009, рік реєстрації 2013, власник ОСОБА_1 . Дата реєстрації транспортного засобу 13.09.2013 рік.(а.с.7).

Автомобіль, яким керував позивач, 2009 року випуску, зареєстрований у 2013 році, до категорії, зазначеної в ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», не належить, оскільки строк його експлуатації становить більше 2 років. З наведеного вбачається, щоавтомобіль є вантажопасажирський, строк його експлуатації - більше двох років, вантажопідйомність до 3,5 т, відтак такий підлягає обов`язковому технічному контролю кожних два роки.

Тобто, в даному випадку, не має значення з якої дати автомобілем користується позивач. У справі що розглядається, транспортний засіб 2009 року випуску, тобто відповідно до усталеної судової практики, на яку посилався Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.01.2019 року у справі № 361/7761/15-а, слід вважати, що автомобіль експлуатується з 2009 року, а тому відповідно до наведених вище вимог ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», п. 3 Порядку підлягає обов`язковому технічному контролю.

Отже, питання щодо наявності або відсутності у позивача обов`язку забезпечити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, а також строк з якого вона ним користується, не мають правового значення для настання відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, те, що вона керувала транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль позивачем, виходячи зі змісту позовної заяви, не заперечується. При цьому, в позовній заяві ОСОБА_1 наполягає не на наявності доказів проходження обов`язкового технічного контролю, а на відсутність у нього обов`язків проходження такого технічного контролю.

Підпунктом 2 п. 1 Порядку №137 передбачено, що порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного станутранспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів, а саме легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку,вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до п. 3 вищевказаного Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Крім того, ст. 36 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники транспортних засобів абоособи, які їх експлуатують, зобов`язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів.

Як уже зазначалось вище ч.3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом, який не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль, але підлягає такому.

Таким чином, враховуючи викладене вище, а також положення вказаних вище норм, з урахуванням типу транспортного засобу, строку експлуатації автомобіля, що становить більше двох років, суд приходить до висновку про те, що автомобіль марки «RENAULT MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2009, відповідно до вимог ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та п.1, п.3 Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю, який необхідно проводити кожні два роки.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року № 536/583/17 та від 14.03.2018 року № 760/2846/17.

Враховуючи все вищевикладене, суд не знаходить достатніх підстав для того, щоб вважати дії відповідачів протиправними, а оскаржувану постанову незаконною, оскільки в ході судового розгляду не здобуто жодного доказу, який підтверджує відсутність події правопорушення та склад такого адміністративного правопорушення в діях позивача та вчинення протиправних дій відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

З огляду на положення ст. ст.132, 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору слід віднести на рахунок позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 280 КУпАП, ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 5 роти 1 батальйону полку УПП в Одеській області сержанта поліції Департаменту патрульної поліції Управління Національної поліції в Одеській області, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.01.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник