Справа № 303/5525/22
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/5525/22
2а/303/105/22
ряд. стат. звіту - 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

за участі секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мукачево адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 Лук`яненко Андрія Олександровича до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 Лук`яненко А.О. звернувся до суду із позовом до Полтавської митниці Державної митної служби про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що 26.05.2022 року на адресу позивача ОСОБА_1 від Полтавської митниці Державної митної служби надійшов лист з проханням надати інформацію та документальні підтвердження у строк до 27.05.2022 року та з`явитись до митного органу для дачі пояснень.

29.05.2022 року на цей лист направлено Повідомлення про неможливість надати пояснення та документальні підтвердження з тих підстав, що питання, підняті у листі стосувались дати 18.12.2018 року, тобто такі, що перебувають за межами 1095 днів, а саме повідомлення направлено з численними порушеннями.

05.08.2022 року позивачем ОСОБА_1 отримано Постанову Полтавської митниці, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Постанова обґрунтована тим, що 18.01.2022 року Полтавською митницею був винесений акт №0001/22/7.23-19/ НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїздної перевірки дотримання громадянином ОСОБА_2 вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 17.12.2018 №11А305200/2018/039061, за результатами якого встановлено, що Закарпатською митницею ДФС за митною декларацією типу «ЇМ 40ДЕ» від 17.12.2018 №ИА305200/2018/039061 здійснено митне оформлення товару (бувший у використанні легковий автомобіль марки «Skoda» модель «Octavia», 2011 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN НОМЕР_2 , обладнаний дизельним двигуном, робочий об`єм циліндрів двигуна: 1968 см.куб., 103 kw», власник ОСОБА_2 , із застосуванням умов вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію між Україною та країнами ЄС.

Для підтвердження преференційного походження товару та застосування умов вільної торгівлі в рамках Угоди митним брокером ФОП ОСОБА_3 надано до Закарпатської митниці ДФС автентичну декларацію про походження товару від 07.12.2018 №РЕХ01379 при митному оформленні товарів за митною декларацією від 17.12.2018 №І і А305200/2018/039061.

Сторона захисту вважає, що зазначена Постанова є передчасною, матеріалами справи не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, а тому така підлягає скасуванню з наступним закриттям провадження у справі з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, а також з вказівкою на сплив строків давності та Рішення Конституційного Суду України про визнання неконституційними положення абзацу другого статті 485 МК України.

Представник відповідача Полтавської митниці Держмитслужби Ковальов О.М. подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в ньому.

Вивчивши позовну заяву та відзив на позовну заяву, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги і заперечення сторін, суд встановив наступне.

Із постанови Полтавської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №0034/80600/22 від 13.07.2022 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів на загальну суму 4631,09 гривень, в тому числі 3 859,24 гривень по ввізному миту та 771,85 гривень ПДВ при митному оформленні автомобіля марки «Skoda» модель «Octavia», 2011 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN НОМЕР_3 , шляхом заявлення у графі 36 митної декларації від 17.12.2018 року №UA305200/2018/039061 коду преференції по ввізному миту «410» та подання митному органу декларації про походження товару з наданням преференційного режиму оподаткування, складену на підставі рахунку від 07.12.2018 року №FEX01329, пільгове походження товару по якій документально не підтверджене. Цією ж Постановою, ФОП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст.485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, які визначені податковими зобов`язаннями по сплаті ввізного мита та ПДВ по митній декларації від 17.12.2018 року на суму 13 893,27 гривень (а.с. 10-12).

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 4 ч.1 ст.4 Митного кодексу України визначено, що ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Згідно положень Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про митний тариф» товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складена на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, що ведеться Всесвітньою митною організацією.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД на основі характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.8 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості про товари, у тому числі у вигляді кодів: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до положень статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (в редакції статті до 16.11.2022 року).

Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06.06.2018 по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За приписами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У силу вимог ч.3 ст.335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до ст.53 цього Кодексу.

Згідно положень ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Як вбачаться із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 у поданій митній декларації від 17.12.2018 року зазначив відомості, які були надані йому власником товару ОСОБА_2 . Крім цього, судом встановлено і представником відповідача зазначено, що Полтавською митницею 11.02.2022 року винесені податкові повідомлення-рішення №02Ф та №02Ф з розрахунками податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій щодо ОСОБА_2 , який 25.05.2022 року сплатив їх у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що заниження рівень ставок ввізного мита у митній декларації від 17.12.2018 року №UA305200/2018/039061, було здійснено не з вини позивача ОСОБА_1 , а з вини ОСОБА_2 , який надав йому відповідні документи з такими відомостями, за що митними органами, за дані дії, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема накладення штрафу, які останній сплатив в повному обсязі.

Відтак, з огляду на вищезазначене, судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1 був відсутній умисел на внесення даних на заниження рівень ставок ввізного мита у митній декларації. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, та не спростовано представником відповідача, що позивач у митній декларації вказував відомості, які не можна вважати неправдивими та на підставі яких вірно вказаний код товару для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що відсутність у діях позивача ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем доведено факт неправомірності дій щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а представником відповідача не доведено правомірність складання оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 241-244, 246, 262, 268 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати Постанову від 13.07.2022 року винесену Полтавською митницею Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №0034/80600/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст.485 МК України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Полтавська митниця Держмитслужби, місцезнаходження: м.Полтава, вул.Анатолія Кукоби, буд.28.

Повний текст рішення суду виготовлений 16.01.2023 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір