Справа № 120/6971/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2023 р. Справа № 120/6971/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії..

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати їй грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 за травень - серпень 2022 року та одноразової грошової допомоги в розмірі 100000 грн. Тому, з метою стягнення з відповідача відповідних виплат, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків.

14.09.2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій вона зазначає, що запитувані судом докази знаходяться у відповідача, а тому просить їх витребувати.

Ухвалою від 19.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву та витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати надати суду у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження належним чином засвідчені копії звернень (з додатками) ОСОБА_1 щодо виплати їй грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 за травень - серпень 2022 року та одноразової грошової допомоги в розмірі 100000 грн.

17.10.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначається, що чоловік позивача після призову відповідачем був зарахований до Військової частини НОМЕР_1 та перебував на грошовому забезпеченні даної військової частини й на момент визнання безвісти зниклим. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач вважає, що підстави стягнення з нього спірних грошових коштів відсутні.

25.10.2022 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі в справі співвідповідача, яке обґрунтоване тим, що місцем проходження військової служби її чоловіком є Військова частина НОМЕР_1 .

Ухвалою від 31.10.2022 року вирішено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 14.11.2022 року залучено до участі в справі в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

06.12.2022 року співвідповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що всі належні позивачу грошові виплати було сплачено.

26.12.2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій вона зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 здійснюються виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, вона відмовляється від заявлених позовних вимог в цій частині.

Ухвалою від 30.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, які стосуються ненарахування та невиплати їй грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 за травень - серпень 2022 року залишено без розгляду.

Даною ухвалою також витребувано з Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати надати суду до 16.12.2023 року докази виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 100000 грн., судовий розгляд відкладено на 17.01.2023 року.

На виконання вищезазначеної ухвали суду 13.01.2023 року на адресу суду надійшли заперечення представника Військової частини НОМЕР_1 , в яких він вказує на відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 100000 грн.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, не з`явилися, а тому, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі документів, які подані позивачем та надані представниками відповідачів, в тому числі на виконання ухвал суду про витребування доказів.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (позивач) є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який за призовом під час особливого періоду проходив військову службу у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно сповіщення сім`ї № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2022 року позивача повідомлено, що старшина ОСОБА_2 05.05.2022 року в м. Северодонецьк, під час виконання бойового завдання, зник безвісти.

04.08.2022 року позивачем виготовлено заяву про перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 на її картковий рахунок, яку разом з іншим необхідним пакетом документів подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, в свою чергу, листом від 04.08.2022 року вих. № 1514 надіслав їх командиру Військової частини НОМЕР_1 .

Не отримавши від відповідача жодної відповіді за своєю заявою від 04.08.2022 року та доданими документи, вважаючи такі дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, позивач звернулась з даним позовом до адміністративного суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини 6 статі 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884).

Пунктами 1-5 Порядку № 884 визначено, що цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Згідно частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 частини 4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

В пункті 2 Розділу I "Загальні положення" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), зазначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату (пункт 2 Розділу "XXX. Виплата грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими" Порядку № 260).

Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що у разі визнання військовослужбовця безвісти відсутнім за ним зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Така виплата грошового забезпечення здійснюється з дня зникнення військовослужбовця безвісти членам його сім`ї за їх заявою на ім`я командира військової частини. В свою чергу командир військової частини розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Як встановлено судом вище, позивач через ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою від 04.08.2022 року, в якій зокрема просила виплатити їй у повному обсязі грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 05.05.2022 року.

Вказана заяву з доданими до неї документами надіслала ІНФОРМАЦІЯ_1 командиру Військової частини НОМЕР_1 , які отримано останнім 12.08.2022 року, що підтверджує представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відтак суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач - Військова частини НОМЕР_1 допустив протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимогам чинного законодавства, отримавши 12.08.2022 року заяву ОСОБА_1 від 04.08.2022 року, не розглянув її протягом 15 днів та подані разом з нею документи та не прийняв жодного рішення за результатом її розгляду (щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення).

Іншого представником відповідача в ході судового розгляду доведено не було.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Порядком № 884, без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, протиправної бездіяльності стосовно розгляду заяви позивача.

Водночас, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за її заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача розглянути її заяву від 04.08.2022 року та вирішити питання, щодо якого звернулась ОСОБА_1 , відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до переконання, що належним способом захисту у даній справі є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 04.08.2022 року протягом строку, визначеного пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", а відтак позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, при цьому доказів понесення інших судових витрат позивачем суду не надано, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.08.2022 року про виплату грошового забезпечення її чоловіка, військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути протягом 15 днів з дня набрання законної сили цим рішенням, заяву ОСОБА_1 від 04.08.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", прийняти відповідне рішення та повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду даної заяви.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ).

Суддя Чернюк Алла Юріївна