Справа № 500/4432/22
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4432/22

20 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі, відповідач-2), в якому просила, з врахуванням уточнень, визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) і про відмову в призначення пенсії по інвалідності за загального страхового стажу за Законом України №1058-ІУ від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Відділ обслуговування громадян №9 (сервісний центр) призначити та нарахувати пенсію по інвалідності за загального страхового стажу за Законом України №1058-ІУ від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 32 Закону, особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності залежно від групи інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією з моменту звернення в Управління Пенсійного фонду, тобто з 24.11.2022.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає, що згідно листа від 01.12.2022 за №1900-0212-8/36267 відповідачем протиправно відмовлено в нарахуванні та призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності на підставі того, що для підтвердження загального страхового стажу у відповідності до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 - IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено порядок та умови обчислення пенсій по інвалідності внаслідок загального захворювання у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства. Позивач вказала, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, диплом, свідоцтва про народження дітей, уточнюючі довідки) її загальний страховий стаж складає - 9 років 4 місяці 27 днів, що є недостатньо для призначення пенсії по інвалідності. Однак, зазначила, що відповідач протиправно не врахував декретну відпустку з 2-ою дитиною - додаток - копія свідоцтва про народження сина (№ НОМЕР_1 ) від 17.03.2003 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на підтвердження додається довідка з Іванівської сільської ради (с. Іванівка, Тернопільського р/ну, Тернопільської області) № 330 від 23.11.2022 року, що вона дійсно народила та виховала не одну дитину, а двоє дітей до шестирічного віку. Просить врахувати, що на даний час позивач є інвалідом 3-ої групи, всього стаж становить більше 10 (десяти) років, а саме: загальний страховий стаж складає - 10 років 9 місяці 27 днів.

Ухвалою суду від 14.12.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у такий спосіб: визначитись із суб`єктним складом відповідачів та змістом позовних вимог до кожного з них (із наданням уточненої позовної заяви). У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також, постановлено залучити до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві як другого відповідача. Відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзивів на позовну заяву.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, диплом, свідоцтва про народження дітей, уточнюючі довідки) загальний страховий стаж позивача складає 09 років 04 місяці 27 днів, що є недостатньо для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною п`ятою ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивач просила розглядати дану справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Судом встановлено, що 24.11.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №81 від 30.11.2022 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 », позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Також, зазначено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, диплом, свідоцтва про народження дітей, уточнюючі довідки) загальний страховий стаж складає 09 років 04 місяці 27 днів, що є недостатньо для призначення пенсії по інвалідності.

Листом Відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0212-8/36267 від 01.12.2022 позивача повідомлено про те, що подана позивачем заява від 24.11.2022 для призначення пенсії по інвалідності розглянута, прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

Не погоджуючись з відмовою відповідача-2 у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема: для осіб з інвалідністю II та III груп - від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачені види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Зокрема, передбачено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Статтею 179 Кодексу законів про працю України (надалі, КЗпП України) передбачено, що за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

У разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, одному з батьків дитини в обов`язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.

Крім цього, за змістом ст. 181 КЗпП України, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Крім цього, порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд враховує те, що до органу пенсійного фонд позивачем надавалися ідентифікаційний код, диплом, свідоцтва про народження дітей, уточнюючі довідки, що також не заперечується відповідачем-2, та на підставі саме цих документів відповідачами у справі зроблений висновок про недостатність страхового стажу для призначення позивачу пенсії по інвалідності.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи, загальне захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ №675114.

У відповідності до довідки Іванівської сільської ради №330 від 23.11.2022, ОСОБА_1 дійсно проживає в АДРЕСА_1 , і що вона дійсно народила та виховала двоє дітей до шестирічного віку. 1. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 2. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт народження дітей позивача підтверджується копією Свідоцтва про народження НОМЕР_2 , серцї НОМЕР_3 .

Зі змісту довідки №07/1418 від 02.11.2022, виданої відділом соціального забезпечення №7 Управління соціального захисту населення Тернопільської РДА, ОСОБА_1 , 1977 р.н. с.Сороцьке, дійсно являлась одержувачем соціальної допомоги та надбавки на догляд за дитиною-інвалідом ОСОБА_2 , 2003 р.н., відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям -інвалідам», і призначено допомогу на період з 21.11.2017 по 16.02.2021.

Вказані довідки у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, а відповідачами у справі не спростовувалися доводи стосовно того, що позивач народила та виховала двоє дітей до шестирічного віку, відтак такі доводи приймаються до уваги судом при вирішенні даної справи судом по суті.

Крім цього, відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавством передбачено перелік документів, якими можливо підтвердити час проходження навчання, при цьому, обов`язок подання документів про освіту, уточнюючих довідок про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки вимагається лише за умови відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У відповідності до диплому серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 з 01.09.1992 вступила до Тернопільського професійно-технічного училища №11, і 02.06.1994 закінчила.

Отже, у сукупності наведених обставин, суд зазначає, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, досягнула віку 45 років (дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Позивач виховувала двоє дітей до шестирічного віку (з 13.08.2000 до 13.08.2006, з 17.02.2003 до 17.02.2009), навчалася у період з 01.09.1992 по 02.06.1994 в Тернопільському професійно-технічному училищі № 1, що, думку суду, свідчить про наявність страхового стажу у позивача понад 10 років.

Відтак, перевіряючи спірне у даній справі рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №81 від 30.11.2022 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

У відповідності до частини другої ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини четвертої ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2022 з наданими до заяви документами про стаж (ідентифікаційний код, диплом, свідоцтва про народження дітей, уточнюючі довідки) та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в порядку частини третьої ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №81 від 30.11.2022 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2022 з наданими до заяви документами про стаж та прийняти відповідне рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 січня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження:вул. Бульварно-Кудрявська,16, м. Київ, 04053, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.