Справа № 240/3078/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/3078/22
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.
18 січня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю.
суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 з наступними позовними вимогами:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, за 2014 - 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, за 2014 - 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, за 2014 - 2021 роки.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2021 №259 звільнений у запас.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 11.05.1998 року, ОСОБА_1 має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2).
Доказів звернення позивача до відповідача з відповідною заявою щодо нарахування та виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, за 2014 - 2021 роки до матеріалів справи не надано.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому компенсації, а тому вернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 2014 року по 2021 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - відсутні.
При ухваленні рішення у даній справі, судом враховані правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені в постанові від 30.06.2021 у справі № 591/3154/19, зокрема, що додаткова відпустка як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не належить до основної щорічної відпустки, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить норми згідно з якою можлива грошова компенсація такої невикористаної соціальної відпустки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду по суті спору, виходячи з наступного.
Згідно пункту 8 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Пунктом першим частини першої статті 4 Закону України від 15.11.1996 № 504/96 «Про відпустки» (далі - Закон № 504) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
В силу вимог пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» працівникам з числа постраждалих громадян, віднесених до категорії 2, надається пільга з використання чергової відпустки у зручний для них час, а також отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 робочих (16 календарних) днів на рік.
Зазначена додаткова відпустка не віднесена Законом № 504 до щорічних додаткових відпусток (статті 7, 8 Закону № 504), а належить до інших видів відпусток, встановлених законодавством (частина друга статті 4 Закону № 504). Ця відпустка є гарантованою державою пільгою, а тому роботодавець зобов`язаний забезпечити право працівника на відпустку впродовж календарного року.
Згідно пункту 5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936, соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6 - 13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами - підприємцями відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Положеннями пункту 6 вказаного Порядку передбачено, зокрема, що підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів та кількості громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення (за наявності), місця проживання (перебування), ідентифікаційного номера.
В разі зміни зазначених відомостей, у тому числі найменування підприємства, його місцезнаходження та розрахункових рахунків, на які перераховуються кошти, та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів.
До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.
Підприємство, дотримуючись норм Порядку, за два місяці до початку наступного бюджетного року обов`язково подає до уповноваженого органу графік відпусток працівників та розрахунок витрат для додаткової відпустки на наступний бюджетний рік, а до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій працівникам, та реєстр отримувачів.
При цьому, Порядком не передбачено відшкодування витрат підприємств, пов`язаних із вже здійсненою оплатою відпусток працівникам з числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи громадян.
Наведене свідчить про те, що відпустка передбачена пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-Х11, є гарантованою державою пільгою, із визначенням законом спеціального порядку надання цих відпусток, виходячи з особливостей їх фінансування.
Бюджетне фінансування на виплату відпускних надходить на поточний рахунок, зазначені кошти відображаються по кредиту відповідного рахунку «Кошти з бюджету та державних цільових фондів» і саме з цього рахунку здійснюється виплата відпускних особі, якій надана відпустка.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правові підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 2014 року по 2021 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - відсутні.
Колегія суддів враховує в даному випадку правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені в постанові від 30.06.2021 у справі № 591/3154/19, зокрема, що додаткова відпустка як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не належить до основної щорічної відпустки, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить норми згідно з якою можлива грошова компенсація такої невикористаної соціальної відпустки.
Щодо посилання апелянта у апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду у зразковій справі №620/4218/18, колегія суддів звертає увагу, що у даній справі йде мова щодо виплати грошової компенсації при звільненні не невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч.1 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в період визначений пп.17-18 ст.101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В той час, як у правовідносинах, що склались між ОСОБА_1 та Військовою частино. А 1912, у даній справі позивач просить нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» який не містить норми згідно з якою можлива грошова компенсація такої невикористаної соціальної відпустки.
Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення Житомирського окружного адміністративного суду відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.