Справа № 340/593/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2023 року м. Дніпросправа № 340/593/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року (м. Кропивницький, суддя Науменко В.В.) у справі № 340/593/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними рішення та дії, та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

1) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16.12.2021 року №13 та його дії щодо відмови в призначенні з 09.10.2019 пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 11.06.1991 по 30.08.1991 під час проходження виробничої практики на шахті №1 Смолінського рудоуправління Східного гірничо-збагачувального комбінату в якості гірника підземного та з 03.08.1992 по 16.11.1993 в якості майстра гірничої підземної дільниці в підземних умовах праці у ГРЕ №37 КП «Кіровгеологія» як пільговий стаж шахтаря згідно ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з 09.10.2019 року, виплатити кошти за результатами перерахунку з урахуванням виплачених коштів за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 року в сумі 19450,34 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року позовні вимоги позивача задоволені частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 16.12.2021 №13 та визнано протиправними його дії щодо відмови в призначенні позивачу з 09.10.2019 пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 11.06.1991 по 30.08.1991 під час проходження виробничої практики на шахті №1 Смолінського рудоуправління Східного гірничо-збагачувального комбінату в якості гірника підземного та з 03.08.1992 по 16.11.1993 в якості майстра гірничої підземної дільниці в підземних умовах праці у ГРЕ №37 КП «Кіровгеологія», як пільговий стаж шахтаря у розумінні ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язано відповідача з урахуванням правових висновків суду у цій справі, здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з 09.10.2019, з виплатою різниці між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду 21.01.2022, а позовні вимоги просить задовольнити з 09.10.2019, тобто поза межами встановленого ст. 122 КАС України строку звернення до суду. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.05.2019 у справі у 804/4217/18 та від 24.12.2020 по справі за № 510/1286/16-а.

Відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні та отримує пенсію за віком згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При проведенні перерахунку пенсії з 01.07.2021, згідно заяви від 24.06.2021, до стажу роботи, який дає право на обчислення розміру пенсії відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, було помилково зараховано період роботи в ГРЕ № 37 КП «Кіровгеологія» з 03.08.1992 по 16.11.1993.

Згідно ст. 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці його дія поширюється на працівників, що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, магнієві (солі калієво-магнієві, та солі магнієві), працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Оскільки працівники геологорозвідувальних експедицій не зайняті безпосередньо видобуванням зазначених вище корисних копалин, тому норми зазначеного вище Закону на них не поширюються.

З 01.07.2021 пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Розмір пенсійної виплати з 01.07.2021 становить 15431,61 грн.

Обчислення розміру пенсії проводиться виходячи із страховою стажу 56 років 01 місяць 06 днів, в тому числі: робота за Списком 1 - 23 роки 05 місяців 14 днів, з них: робота за Списком 1 - шахтарі складає 14 років 05.місяців 14 днів, крім того, додаткові роки за Списком 1 - 23 роки. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1, розрахований відповідно до ст. 25 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 0,56083 (673/100 х 12) х 1.

У зв`язку з відсутністю у позивача необхідних 15 років на підземних роботах, передбачених ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відсутні законні підстави для зарахування стажу під час проходження виробничої практики на шахті №2 Смолінського рудоуправління Східного гірничо-збагачувального комбінату.

Кіровоградський окружний адміністративний суд при винесенні рішення 28.02.2022, посилаючись на правову позицію висловлену у постановах Верховного Суду України від 28.01.2014 по справі № 21-455а13 та від 24.06.2014 по справі 21-236а 14, помилково прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, скільки працівники геологорозвідувальних експедицій не зайняті безпосередньо видобуванням зазначених вище корисних копалин, тому норми ст. ст. 1, 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці на позивача не поширюються.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року відповідача позбавлено функції фінансування виплати пенсій, допомоги па поховання та інших виплат. Фінансування зазначених виплат здійснюється централізовано - Пенсійним фондом України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якій позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком, згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Представник відповідача - адвокат Наконечна О.І. звернулася до відповідача із заявою від 15.11.2021 про перерахунок пенсії позивача, у якому просила:

- здійснити перерахунок пенсії за віком, призначеної позивачу на пільгових умовах, з 09 жовтня 2019 року по червень 2021 рік включно, який дає право на пільги передбачені ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», з врахуванням стажу роботи з 11.06.1991 по 30.08.1991 - період праці повний робочий день під час проходження виробничої практики на шахті №1 Смолінського рудоуправління Східного гірничо-збагачувального комбінату (на даний час Смолінська шахта ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат») в якості гірника підземного (2 місяці 20 днів) та період з 03.08.1992 по 16.11.1993 в якості майстра гірничого підземної дільниці в підземних умовах праці (1 рік 3 місяці 13 днів) у ГРЕ №37 КП «Кіровгеологія» та виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії, що виникне у зв`язку з перерахунком за цей період.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 16.12.2021 позивачу зроблено перерахунок пенсії за віком з 01.12.2021 без врахування положень ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (а.с.15).

Листами від 16.12.2021 (а.с.29), від 21.12.2021 (а.с.30), від 06.01.2022 (а.с.31) відповідач повідомив позивача про те, що за результатами перевірки пенсійної справи позивача було виявлено переплату пенсії в сумі 19450,34 грн. за період з 01.07.2021 по 31.12.2021, яка виникла внаслідок рахункової помилки при перерахунку пенсії по стажу набутого до 01.01.2004.

При проведенні перерахунку пенсії з 01.07.2021, згідно заяви від 24.06.2021, до стажу роботи, який дає право на обчислення розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», було помилково зараховано період роботи в ГРЕ № 37 КП «Кіровгеологія» з 03.08.1992 по 16.11.1993, оскільки працівники геологорозвідувальних експедицій не зайняті безпосереднім видобуванням корисних копалин, тому норми Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці на них не поширюються.

З 01.07.2021 пенсійну справу позивача приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Розмір пенсійної виплати з 01.07.2021 становить 15431,61 грн.

Не погодившись із зазначеними діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- відповідачем безпідставно не враховано періоди роботи позивача з 11.06.1991 по 30.08.1991 та з 03.08.1992 по 16.11.1993 до пільгового стажу, позивач має стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" більше 15 років, отже, набув право на перерахунок пенсії з урахуванням зазначеної статті;

- позовна вимога щодо виплати додаткових коштів за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 у сумі 19450,34 грн., суд зазначає, що вказана вимога є похідною та залежить від факту перерахунку відповідачем розміру пенсії позивача, тобто від виконання ним рішення суду. На даний час розмір додаткових виплат, пов`язаних з проведенням перерахунку пенсії, відповідачем не визначений та між сторонами відсутній спор з цього приводу, а відтак зазначена позовна вимога є передчасною.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що у постанові від 31 березня 2021 р. у справі № 240/12017/19 Судова палата Верховного Суду з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах та дійшла наступного висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, про порушення свого права на отримання пенсії у повному обсязі позивач мав дізнатися не пізніше 25 листопада 2019 року, тобто під час отримання виплати пенсії. Поважних підстав для поновлення строку звернення до суду позивач у справі не заначила.

Оскільки позивач звернувся звернулася за захистом свого права 22.01.2022, то його позовні вимоги можуть бути розглянуті по суті з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду, тобто за період з 22.07.2021.

Отже, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених постанові від 31 березня 2021 р. у справі № 240/12017/19, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги позивача за період з 09.10.2019 по 21.07.2021 підлягають залишенню без розгляду.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у редакції Закону України № 2148-VIII від 03.10.2017 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, згідно вказаних норм, чоловіки, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років на посадах, передбачених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають право на отримання пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, які передбачали право на пільгову пенсію робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що наказом Міністерства Геології СРСР №166 від 03.11.1947 року було створено Кіровську територіальну експедицію з цільовим призначенням пошуків та розвідки уранових родовищ. Наказом Міністерства Геології СРСР №21 від 23.02.1979 року Кіровську територіальну експедицію перейменовано в Кіровське виробниче геологічне об`єднання. Після декількох реорганізацій та зміни назв територіальної експедиції, наказом Держкомгеології України від 28.07.1998 року №1065 "Про перетворення державних підприємств в Казенні" було створено Казенне підприємства Кіровгеологія, що є правонаступником Державного геологічного підприємства Кіровгеологія та належить до сфери управління Державної служби геології та надр України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 року №810-р "Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної служби геології та надр" і є підзвітним йому.

Геологорозвідувальна експедиція (партія) №37 є відокремленим структурним підрозділом підприємства, що проводить геологорозвідувальні роботи на території Кіровоградської області. У складі зазначеної експедиції знаходився гірничий цех, який здійснював підземні гірничі роботи на розвідувально-експлуатаційних шахтах.

Постановою Кабінету Міністрів України №709-3 від 21.12.1992 року "З питань, пов`язаних з геологорозвідувальними роботами на уран, іншу стратегічну сировину та радіоекологічні дослідження" поширено на працівників Державного геологічного підприємства «Кіровгеологія», зайнятих у розвідуванні родовищ радіоактивних руд, установлені чинним законодавством пільги для працівників уранових гірничодобувних підприємств.

Статтею 1 Закону України "Про видобування і переробку уранових руд" визначено, що видобуток уранових руд - це вилучення уранових руд з родовищ усіма можливими способами. Гірничодобувні та переробні уранові об`єкти - сукупність основних промислових виробництв та допоміжних об`єктів, які забезпечують технологічний цикл видобування і переробки уранових руд: шахти, рудники, кар`єри, геологорозвідувальні підземні виробки, комплекси підземного вилуження, гідрометалургійні заводи, збагачувальні фабрики, хвостові господарства, транспортні підприємства.

Згідно матеріалів справи, позивач під час роботи у Казенному підприємстві «Кіровгеологія» з 03.08.1992 по 16.11.1993 років на посаді майстра гірничого підземної дільниці та був безпосередньо зайнятий на підземних роботах повний робочий день, що, підтверджується Довідкою №652 від 19.11.2013 (а.с. 23) та не заперечується відповідачем.

Враховуючи те, що позивач з 03.08.1992 по 16.11.1993 працював у Геологорозвідувальній експедиції (партії) №37 Міністерства геології СРСР (у подальшому та на даний час ГРЕ-37 КП «Кіровгеологія»), був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних геологорозвідувальних роботах по проходці, пошуках та розвідуванню родовищ уранових руд, що підтверджується матеріалами справи, і ці роботи відносяться до Списку № 1, розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 позиція 10101000, 1010100 б, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до кола шахтарів, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та віднесення цього періоду роботи до пільгового стажу шахтаря у розумінні ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї, виданої позивачу Смолінською шахтою ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за №17-48/3388 від 25.07.2019, що позивач працював повний робочий день під час проходження виробничої практики на шахті №1 Смолінського рудоуправління Східного гірничо-збагачувального комбінату і за період з 11.06.1991 по 30.08.1991 (0 років 2 міс. 20 днів) виконував постійно, повний робочий день, підземні гірничі роботи за професією (посадою) гірник підземний, що передбачено Списком №1 розділом І підрозділом 1 пунктом «а» позицією 1010100а (а.с. 27).

Разом з тим, період проходження виробничої практики не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності) (пункт 23 Порядку № 637).

Довідки №652 від 19.11.2013 та за №17-48/3388 від 25.07.2019 року, у розумінні Порядку № 637, є належними та допустимими доказами, які підтверджують трудовий стаж роботи позивача повний робочий день на підземних роботах у періоди з 11.06.1991 по 30.08.1991 та з 03.08.1992 по 16.11.1993 на посадах, передбачених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, загальний стаж роботи позивача на підземних роботах за посадами, передбаченими списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, становить більше 15 років, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу шахтаря згідно ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому і іншій частині рішення суду першої інстанції перегляду не підлягає.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог за період з .

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 р. у справі № 340/593/22 скасувати в частині задоволених позовних вимог про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 09.10.2019 по 21.07.2021; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з 09.10.2019 по 21.07.2021 та залишити позов ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог без розгляду.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко