Справа № 380/22100/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2023 року

м. Київ

справа № 380/22100/21

адміністративне провадження № К/990/37789/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Агро Захід Львів» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Агро Захід Львів» (далі - Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.11.2021:

-№24810/13-01-07-06 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 205 787,00 грн;

-№24807/13-01-07-06 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 528 998,00 грн, з яких: податкові зобов`язання - 1 019 332,00 грн та штрафні санкції - 509 666,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 скасовано, позов ТОВ «Агро Захід Львів» задоволено.

30.12.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункти 1, 4 частини четвертої статті 328, пункти 1, 2 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ГУ ДПС зазначає про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 198 Податкового кодексу України та на порушення норм статті 90 КАС.

Стосовно підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктами 1, 2 частини другої статті 353 КАС, ГУ ДПС зазначає, що судом апеляційної інстанції висновок, що господарські операції позивача з придбання зерна з ТОВ «Агрофінанс Груп» та з Приватним підприємством (ПП) «ФГ «Мрія Холдинг» підтверджені наданими позивачем первинними документами, складеними у відповідності з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зроблений без врахування фактичних обставин справи та ігноруванням ряду доказів, які свідчать про недостовірність відомостей в первинних документах, які надав позивач. Такими доказами ГУ ДПС вказує податкову інформацію щодо відсутності у ТОВ «Агрофінанс Груп» та ПП «ФГ «Мрія Холдинг» виробничих можливостей для здійснення операцій з постачання зернових; невиконання цими суб`єктами підприємницької діяльності податкових зобов`язань; визнання їх такими, що відповідають критеріям ризиковості платника податків; не встановлення факту придбання ними зерна кукурудзи та пшениці за даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Однак, як свідчить зміст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022, ці доводи ГУ ДПС отримали оцінку судом апеляційної інстанції. Так само отримала оцінку судом апеляційної інстанції й та обставина, що у видаткових накладних, які надав позивач на підтвердження придбання зерна у ТОВ «Агрофінанс Груп» та ПП «ФГ «Мрія Холдинг», не зазначено особу, відповідальну за господарську операцію. Суд апеляційної інстанції, визнаючи видаткові накладні належним доказом факту поставки, взяв до уваги листи ТОВ «Агрофінанс Груп» та ПП «ФГ «Мрія Холдинг», якими засвідчено підписання видаткових накладних керівниками цих підприємств.

Довід ГУ ДПС, що суд апеляційної інстанції не дав оцінки тій обставині, що позивач не надав документи складського обліку, оформлення яких передбачено договорами та Законом України «Про зерно та ринок зерна в Україні», в тому числі, й щодо складського обліку зазначених контрагентів, то, як свідчить зміст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022, суд апеляційної інстанції встановив наявність у ТОВ «Агрофінанс Груп» та ПП «ФК «Мрія Холдинг» відповідних матеріальних ресурсів для накопичення зерна (площадки під навісом) за адресою: Кіровоградська область, місто Мала Виска, вул. Промислова, 1.

Отже, доводи ГУ ДПС щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктами 1, 2 частини другої статті 353 КАС, стосуються переоцінки доказів (оспорювання правильності оцінки доказів судом апеляційної інстанції), що відповідно до частини першої статті 341 КАС знаходиться поза межами касаційного перегляду справи, а відтак не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення.

Як вже зазначено, ГУ ДПС також вказує підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не були враховані висновки Верховного Суду в постановах від 10.11.2022 (справа №640/11120/21), від 28.08.2021 (справа №500/721/19), від 27.04.2022 (справа №1540/4720/18), від 22.06.2022 (справа №120/3875/20-а), від 22.07.2022 (справа №826/6349/17). Згідно з цими висновками, якщо їх узагальнити, господарські операції для визначення податкового кредиту, повинні бути реальними та підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які повинні мати всі необхідні реквізити та бути підписані уповноваженими особами. Про відсутність реального характеру господарських операцій може свідчити, зокрема: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій та при оцінці обґрунтованості заявленої платником податків податкової вигоди суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій, встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. Платник податків повинен спростувати доводи контролюючого органу, які ґрунтуються на податковій інформації про неможливість здійснення контрагентом господарської операції через відсутність у нього необхідних для цього ресурсів, відсутність контрагента за місцезнаходженням, відсутність джерела походження товару. Підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак у господарських правовідносинах учасники обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать цим висновкам Верховного Суду.

ГУ ДПС посилається на зазначені постанови Верховного Суду не як на приклад іншого правозастосування, а як на приклад висновку Верховного Суду щодо оцінки судами доказів у справі. До того ж, ГУ ДПС не взяті до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, що будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК і статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. Останнє пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Суд апеляційної інстанції встановив факт поставки позивачем зерна на адресу ТОВ «Спиртовий завод «Лопатин» та ТОВ «Спиртовий завод «Суходоли» за ціною, яка була вище ціни придбання.

ГУ ДПС у касаційній скарзі не оспорює факт придбання позивачем зерна, а фактично оспорює постачальників зерна, не наводячи доказів, що позивач склав недостовірні документи, або був обізнаний з їх недостовірністю щодо постачальника.

Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених нормами КАС.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи наведене вище, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у справі №380/22100/21.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко