Справа № 200/5039/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року Справа№200/5039/22

Донецький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши у письмовому порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, адвоката Кінько Ольгу Володимирівну, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ про стягнення виконавчого збору в сумі 295 125,15 грн від 20 березня 2014 року № 42491625;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. про відкриття виконавчого провадження від 2 листопада 2021 року № 67429821.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

Жовтневим районним судом м. Маріуполя відкрито виконавче провадження ??? Приморським відділом державної виконавчої служби Маріупольського Міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 42491625 на виконання виконавчого листа № 2/0519/1650/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 11 грудня 2012 року, про стягнення з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» боргу у розмірі 2 951 251,47 грн.

В грудні 2021 року позивач отримала від стягувача, ПАТ «ПУМБ», письмове підтвердження про те, що виконавчий лист № 2/0519/1650/2012, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя 11 грудня 2012 року, боржником за яким є позивач, був повернутий без виконання згідно постанови від 2 листопада 2021 року.

17 грудня 2021 року представник позивача Краснова І.О. звернулась до відповідача із заявою, в якій просила направити на її поштову адресу постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

Зазначені виконавчі документи не були отримані ані позивачем, ані її представником.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 виїхала з м. Маріуполя.

7 листопада 2022 року представник позивача Кінько О.В. звернулась із адвокатським запитом до відповідача, в який просила направити на фактичну адресу ОСОБА_1 (м. Київ) копії виконавчих документів, а саме: постанови про повернення виконавчого документу від 2 листопада 2021 року ВП 4291625, постанови про зняття арешту з майна та рахунків ВП № 24291625, постанови про закінчення виконавчого провадження № 4291625, постанови про стягнення виконавчого збору від 20 березня 2014 року ВП № 4291625, постанови про відкриття виконавчого провадження від 8 листопада 2021 року № 67429821.

17 листопада 2022 року відповідач надіслав на адресу електронної пошти позивача відповідь на адвокатський запит. При цьому всупереч ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач надіслав копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2014 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 2 листопада 2022 року на електронну адресу позивача (в форматі PDF-файлу).

У позові зазначено, що згідно відомостей з Реєстру виконавчих проваджень 13 березня 2014 року відповідачем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 42491625 з виконання виконавчого листа № 2/0519/1650/2012, виданого 11 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, про стягнення з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» 2 951 251,47 грн.

2 листопада 2021 року в межах зазначеного виконавчого провадження за заявою стягувача, поданою 13 жовтня 2021 року, прийнята постанова про повернення виконавчого документу без виконання.

З вказаної постанови вбачається, що сума боргу за виконавчим документом стягнута в розмірі 16 969,71 грн, виконавчий збір - 3 484,59 грн.

У позові зазначено, що в Реєстрі виконавчих проваджень серед переліку виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 42491625 відсутня постанова від 20 березня 2014 року про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору з розмірі 295 125,15 грн, на виконання якої 2 листопада 2021 року викрито виконавче провадження ВП № 6429821.

Відповідно до відомостей Реєстру виконавчих проваджень серед переліку виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 67429821 відсутня постанова від 20 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору з розмірі 295 125,15 грн, на підставі якої зазначене виконавче провадження викрито; при цьому дана постанова наявна в переліку «інших документів» виконавчого провадження № 6429821, яку завантажено в Реєстр лише 15 листопада 2022 року, тобто, після звернення до відповідача представника позивача.

Також у позові зазначено, що в постанові від 20 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору з розмірі 295 125,15 грн відсутні відомості про часткове стягнення з позивача в межах виконавчого провадження № 42491625 виконавчого збору в сумі 3 484,59 грн.

Таким чином, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження 67429821, відсутній і у виконавчому провадженні № 67429821 і у виконавчому провадженні № 42491625.

На переконання позивача оскаржувані нею постанови є протиправними також з тієї підстави, що судовий збір в передбаченому чинним законодавством (станом на час відкриття виконавчого провадження № 42491625) розмірі, а саме в розмірі 10% від фактично стягнутої суми (3 484,59 грн) з неї вже було стягнуто в межах виконання виконавчого провадження № 42491625.

Посилається при цьому на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 420/769/19, від 22 січня 2021 року у справі № 400/4023/19, від 21 січня 2021 року у справі № 640/3430/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 1340/5053/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/878/20, від 20 травня 2021 року у справі № 640/32814/20 (а.с. 1-5).

У відзиві на позов відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, обґрунтовуючи заперечення наступним.

У відділі на виконанні з 12 березня 2014 року перебувало виконавче провадження № 42491625 по заяві стягувача, ПАТ «ПУМБ», з примусового виконання виконавчого листа № 2/0519/1650/2012, виданого 11 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 2 951 251,47 грн.

13 березня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій, крім іншого, зазначено про те, що у разі примусового виконання виконавчого документа з боржника буде стягнуто виконавчий збір, передбаченим цим Законом.

Копію постанови направлено сторонам згідно діючого законодавства.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

20 березня 2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постанова винесена в форматі текстового документу Microsoft Word на паперовому носії, у зв`язку із тим, що Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень у 2014 році не було передбачено винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Копію постанови надіслано боржнику до відома та виконання.

У зв`язку із відсутністю у відділі станом на 30 червня 2020 року відомостей та документів, підтверджуючих виконання боржником в повному обсязі або частково рішення суду та сплати виконавчого збору, керуючись ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», 30 червня 2020 року було винесено постанову «Про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника», яку направлено на виконання за місцем отримання доходів боржника, а саме - до ТОВ «Маріуполь Сапфір», на підставі якої борг утримувався з боржника у розмірі 20% відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження»; пропорційно стягувався виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, у виконавчому провадженні № 42491625 стягнуто борг за виконавчим документом у розмірі 16 969,71 грн, виконавчий збір - у розмірі 3 484,59 грн.

13 жовтня 2021 року до відділу надійшла письмова заява стягувача, АТ «ПУМБ», щодо повернення виконавчого документа без подальшого виконання, у зв`язку із чим було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виділяє в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

8 листопада 2021 року керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження АСВП № 67429821 на виконання постанови № 42491625 про стягнення з боржника виконавчого збору, виданої 20 березня 2014 року Приморським ВДВС Маріупольського МУЮ, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 295 125,15 грн (з подальшим урахуванням стягнутого раніше виконавчого збору у розмірі 3 484,59 грн).

Копію постанови направлено боржнику для виконання та до відома.

Також у відзиві зазначено, що до автоматизованої системи виконавчих проваджень за № 67429821 постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № 42491625 від 20 березня 2014 року внесена 15 листопада 2022 року у зв`язку із тим, що оригінал постанови знаходиться в матеріалах виконавчого провадження у місті Маріуполі та зазначену постанову дубльовано.

Вказано, що відповідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, строк зберігання реєстрів на відправлену кореспонденцію складає 1 рік; також зазначено, що надати більш детальну інформацію та копії виконавчих документів неможливо, у зв`язку із тимчасовою окупацією м. Маріуполя, в тому числі і будівлі Приморського відділу (а.с. 49-51).

Ухвалою суду від 2 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення позивачем недоліків позовної заяви (а.с. 27-28).

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року у зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито; визначено, що позивачем не пропущено встановлений чинним законодавством строк звернення до суду з даним позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 29 грудня 2022 року о 15-30 год (а.с. 40-42).

Ухвалою суду від 29 грудня задоволено клопотання представника позивача про її участь у судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (а.с. 65).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянкою України згідно паспорта НОМЕР_1 від 10 липня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання згідно довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від 7 жовтня 2022 року № 3004-: АДРЕСА_2 (а.с. 23-24, 34-37).

Відповідач, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , зареєстроване місцезнаходження: 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, буд. 15, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 50, 68).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи та пояснень сторін, 11 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя видано виконавчий лист № 2/0519/1650/2012 про стягнення з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» боргу в розмірі 2 951 251,47 грн (а.с. 15, 17, 69).

Задля примусового виконання зазначеного виконавчого листа державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Березовим І.М. 13 березня 2014 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 42491625, у п. 3 якої зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк рішення підлягає виконанню в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій (а.с. 53, 15, 17, 69).

В матеріалах справи наявна копія постанови ВП № 42491625, датованої 20 березня 2014 року, виконавцем якої зазначений державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Березовий І.М., про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 , позивача у даній справі) виконавчого збору у розмірі 295 125,15 грн (а.с. 21, 59).

Суд зазначає, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (далі ЄДРВП) відомості щодо прийняття вказаної постанови в межах виконавчого провадження № 42491625 відсутні (а.с. 15-16, 69).

Постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження від 21 січня 2020 року виконавче провадження № 42491625 прийнято до виконання начальником відділу Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області СМУ МЮ (м.Харків) Бутенко І.В. (зв.бік а.с. 15, а.с. 71).

Згідно виписки з ЄДРВП, постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження від 2 червня 2020 року виконавче провадження № 42491625 прийнято до виконання старшим державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області СМУ МЮ (м.Харків) Хара О.В.; зазначено, що сума до стягнення 3 246 576,62 грн (зв.бік а.с. 15).

В ЄДРВП відомості щодо прийняття вказаної постанови в межах виконавчого провадження № 42491625 відсутні (а.с. 15-16, 69).

Пояснень з приводу зазначення у постанові від 2 червня 2020 року про передачу матеріалів виконавчого провадження № 42491625 суми до стягнення в розмірі 3 246 576,62 грн відповідачем суду не надано.

Постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області СМУ МЮ (м.Харків) Хара О.В. від 2 червня 2020 року ВП № 42491625 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 ; у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 246 576,62 грн (а.с. 72, 69).

Пояснень з приводу зазначення у даній постанові суми до стягнення в розмірі 3 246 576,62 грн відповідачем суду не надано; постанови щодо розміру витрат виконавчого провадження, розміру штрафів, про які зазначається у постанові від 2 червня 2020 року, в ЄДРВП відсутні.

Як вбачається з копії постанови від 30 червня 2020 року № 42491625, старшим державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої державним виконавцем встановлено, що боржник отримує дохід від ТОВ «Маріуполь Сапфір» та якою зобов`язано дане товариство здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі загальної суми боргу 3 246 576,62 грн (а.с. 61, 15-16).

Зазначену постанову було передано на виконання до ТОВ «Маріуполь Сапфір», про що прийнято постанову від 4 серпня 2020 року та постанову від 4 листопада 2021 року (а.с. 69, 16).

Згідно звіту ТОВ «Маріуполь Сапфір», за період з 1 липня по 20 вересня 2020 року з позивача на виконання постанови державного виконавця від 30 червня 2020 року ВП № 42491625 утримано 2 898,00 грн (по 966,00 грн щомісячно) (а.с. 57).

Згідно звіту ТОВ «Маріуполь Сапфір», за період з 1 вересня по 31 грудня 2020 року з позивача на виконання постанови державного виконавця від 30 червня 2020 року ВП № 42491625 утримано 2 898,00 грн (по 966,00 грн щомісячно) (а.с. 73).

Згідно звіту ТОВ «Маріуполь Сапфір», за період з 1 квітня по 30 червня 2021 року з позивача на виконання постанови державного виконавця від 30 червня 2020 року ВП № 42491625 утримано 2 949,90 грн (966,00 грн, 991,95 грн, 991,95 грн відповідно) (а.с. 74).

13 жовтня 2021 року до відповідача надійшла заява стягувача, АТ «ПУМБ», щодо повернення виконавчого листа № 2/0519/1650/2012 без подальшого виконання, на підставі якої старшим державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. 2 листопада 2021 року прийнято постанову про повернення виконавчого листа № 2/0519/1650/2012 стягувачу та про припинення чинності арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 55, 14, 63, 16).

Виконавчий лист № 2/0519/1650/2012, виданий 11 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, був повернутий стягувачу (а.с. 10).

В постанові від 2 листопада 2020 року вказано, що сума боргу, що була стягнута за виконавчим документом, становить 16 969,71 грн, виконавчий збір - 3 484,59 грн (а.с. 14, 63).

Згідно відомостей з ЄДРВП сума заборгованості після повернення стягувачу (в межах виконавчого провадження № 42491625) виконавчого листа № 2/0519/1650/2012 склала 2 935 290,28 грн (а.с. 16).

8 листопада 2021 року старшим державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 67429821 на виконання постанови № 42491625, виданої 20 березня 2014 року Приморським ВДВС Маріупольського МУЮ, про стягнення з позивача на користь відповідача виконавчого збору в розмірі 295 125,15 грн; сума до стягнення - 291 640,56 грн (а.с. 18-20, 75).

Також 8 листопада 2021 року старшим державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. прийнято постанову ВП 67429821 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; сума до стягнення 220,00 грн (а.с. 18-20).

Суд зазначає, що згідно відомостей з ЄДРВП, копія постанови № 42491625, виданої 20 березня 2014 року Приморським ВДВС Маріупольського МУЮ, про стягнення з позивача на користь відповідача виконавчого збору в розмірі 295 125,15 грн, на виконання якої 8 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № 67429821, завантажена до ЄДРВП у межах виконавчого провадження № 67429821 лише 15 листопада 2022 року (а.с. 18, 76).

17 грудня 2021 року позивач через свого представника, адвоката Краснову І.О., звернулась до відповідача із заявою (вх. № 17.4-74/13388 від 22 грудня), в який просила направити її представникові: копію постави про відкриття виконавчого провадження № 67429821 за виконавчим документом постановою № 42491625, виданою 20 березня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приморського ВДВС у м. Маріуполь виконавчого збору в розмірі 295 125,15 грн від 1 листопада 2021 року; копію постановою № 42491625, виданої 20 березня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приморського ВДВС у м. Маріуполь виконавчого збору в розмірі 295 125,15 грн від 1 листопада 2021 року (а.с. 11).

Відомостей про направлення представникові позивача або безпосередньо позивачу відповіді на зазначену вище заяву та копій вказаних у заяві постанов матеріали справи не містять.

4 жовтня 2022 року начальником Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Філончук Д.П. прийнято постанову про арешт коштів боржника; сума до стягнення: 287 712,54 грн (зв.бік а.с. 19).

11 жовтня 2022 року старшим державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Тараш І.А. прийнято постанову про зняття арешту з коштів боржника (зв.бік а.с. 19 а.с. 20).

10 листопада 2022 року позивач через свого представника, адвоката Кінько О.В., звернулась до відповідача із заявою (вих. № 10 від 7 листопада 2022 року), в який просила надати їй інформацію щодо ходу та результатів виконання виконавчого провадження № 4291625 та виконавчого провадження № 67429821, де боржником є ОСОБА_1 ; також в заяві зазначено, що в грудні 2021 року представник позивача, адвокат Краснова І.О., зверталась до відповідача із заявою про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67429821 та постанови про стягнення виконавчого збору № 4291625, на яку відповідь не отримала (а.с. 8-9, 18).

22 листопада 2022 року на електрону адресу позивача відповідач надіслав (PDF-форматі): копію постанови від 8 листопада 2021 року про відкриття ВП № 67429821, копію постанови № ВП 42491625 від 2 листопада 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 12-14).

Будучі не згодною із прийняттям відповідачем постанови № ВП 4291625 від 20 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 295 125,15 грн та постанови від 2 листопада 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67429821, відкритого на виконання постанови № ВП 4291625 від 20 березня 2014 року про стягнення виконавчого збору, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, якій діє з 5 жовтня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі Закон № 606-ХІV), якій діяв станом на час відкриття виконавчого провадження № 42491625, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 32 Закону № 606-ХІV передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 606-ХІV виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону № 606-ХІV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 606-ХІV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. [..] У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, розмір стягнення виконавчого збору станом на час відкриття виконавчого провадження № 42491625 становив 10 відсотків від суми, що підлягає стягненню.

Разом із цим суд зазначає, що з аналізу ч. 2 ст. 25, ч. 1 ст. 28 Закону № 606-ХІV слідує, що постанова про стягнення виконавчого збору приймається державним виконавцем л и ш е у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, якій зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження і яка, в свою чергу, має бути направлена сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику. При цьому після отримання вказаної постанови вона може бути оскаржена у визначений законом строк. У випадку залишення за наслідком оскарження вказаної постанови в силі або після закінчення 10-денного строку після її отримання, у державного виконавця виникає право на прийняття постанови про стягнення виконавчого збору.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 31 Закону № 606-ХІV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За поясненням позивача вказана постанова нею від відповідача не надходила.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів на підтвердження направлення позивачу (боржнику у виконавчому провадженні № 42491625) постанови про відкриття виконавчого провадження суду не надано.

Отже, суд висновує, що підстави для прийняття постанови від 20 березня 2014 року № № 42491625 станом на час її прийняття були відсутні.

Також суд зазначає, що як встановлено під час розгляду справи, в ЄДРВП відомості щодо прийняття постанови від 20 березня 2014 року в межах виконавчого провадження № 42491625 відсутні (а.с. 15-16, 69).

Суд зауважує, що згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.6 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, яке було чинним станом на час прийняття спірної постанови від 20 березня 2014 року, до Єдиного реєстру обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Унесення відомостей до Єдиного реєстру здійснюється державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. У разі тимчасової відсутності доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (через перебої в електропостачанні, електрозв`язку тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в день усунення причин, що перешкоджали доступу до нього.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що постанова від 20 березня 2014 року № 42491625 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 295 125,15 грн прийнята без дотримання приписів Закону № 606-ХІV та Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, а тому є неправомірною.

Як наслідок, позовні вимоги позивача про визнання її неправомірною та скасування підлягають задоволенню.

Щодо правомірності/неправомірності постанови старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. про відкриття виконавчого провадження від 2 листопада 2021 року № 67429821, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII (якій діяв станом на час прийняття відповідачем як постанови від 2 листопада 2021 року про повернення виконавчого листа № 2/0519/1650/2012 стягувачу, про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, так і спірної постанови від 2 листопада 2021 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII (повернення виконавчого документа за заявою стягувача), якщо виконавчий збір не стягнуто (стягнуто не в повному обсязі), державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору (в тому числі, в частині судового збору, що залишився не стягнутим).

Як втсановлено судом на підставі наданих матеріалів, зазначеного в межах виконавчого провадження № 42491625 зроблено не було.

Також суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII (в редакції, яка була чинною станом на час прийняття спірної постанови від 8 листопада 2021 року) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: […] 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди […].

Статтею 4 вказаного Закону передбачені вимоги до виконавчого документа та зазначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. […].

Як вбачається з постанови № 42491625 від 20 березня 2014 року, вказана постанова не відповідачє наведеним вище вимогам (а.с. 21, 59).

Як наслідок, спірна постанова від 8 листопада 2021 року № 67429821 прийнята на виконання виконавчого документа, якій не відповідає вимогам ст. 4 Закону № 1404-VIII.

Суд зауважує, що згідно п. 6 ч. 4 ст. 3 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

При цьому у ч. 4 ст. 3 Закону № 1404-VIII вказано, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Також суд зазначає, що згідно п. 1 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 5 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 (яке діяло станом на час прийняття відповідачем постанова від 8 листопада 2021 року № 67429821) вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Відповідно до абз. 3 п. 7 зазначеного розділу виконавчий документ, що реєструється в Системі, підлягає обов`язковому скануванню (крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів).

Як встановлено судом, станом на час відкриття виконавчого провадження № 67429821 виконавчий документ, на виконання якого вказане виконавче провадження відкривалось, був відсутній у відповідача.

Лише 15 листопада 2022 року, тобто, після звернення представника позивача, адвоката Кінько О.В., до відповідача із заявою про надання інформацію щодо ходу та результатів виконання виконавчого провадження № 4291625 та виконавчого провадження № 67429821 (10 листопада 2022 року), копія постанови № 4291625 від 20 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 295 125,15 грн була завантажена до ЄДРВП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись наведеними вище нормативно-правовими приписами, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності обох спірних постанов.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з квитанції № 0.0..1 від 28 листопада 2022 року, квитанції № 0.0..1 від 8 грудня 2022 року, позивач при зверненні до суду із даним позовом сплатила судовий збір у розмірі 3 943,65 грн (а.с. 25, 39).

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі, із врахуванням приписів ст. 139 КАС України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати останньої зі сплати судового збору у розмірі 3 943,65 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, зареєстроване місцезнаходження: 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, буд. 15) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 20 березня 2014 року № 42491625, прийняту державним виконавцем Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ Березовим І.М., про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 295 125,15 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, прийняту старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хара О.В. про відкриття виконавчого провадження № 67429821 від 2 листопада 2021 року.

Стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, зареєстроване місцезнаходження: 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, буд. 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 943 (три тисячі дев`ятсот сорок три) грн 65 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні в присутності (в режимі відеоконференції) представника позивача.

Повний текст рішення складено та підписано 2 січня 2023 року.

Суддя Н.П. Волгіна