Справа № 260/993/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/993/22 пров. № А/857/13470/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року (головуючий суддя: Іванчулинець Д.В., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна Група Вин України № 1» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна Група Вин України № 1» 18.02.2022, через засоби поштового зв`язку, звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2021 року № 6 про застосування фінансових санкцій в сумі 82639,86 грн, прийняте Головним управління ДПС у Закарпатській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є Акт перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, складений посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області та яким встановлено, зокрема, порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Вважає, що відповідач прийняв оскаржуване рішення з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки має місце факт взаємного заліку залишків і нестач товару, внаслідок пересортиці щодо запасів однакового найменування і в тотожній кількості, залишки і нестачі утворилися за один і той самий період, що перевірявся, та в однієї і тої самої матеріально відповідальної особи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позов задоволено.

Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального строку, а тому просить його скасувати та винести нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що звернувшись з цим позовом 18.02.2022 позивач пропустив строк звернення до суду.

Крім цього, вказує, що за результатами проведення інвентаризації фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей на складі та магазині, контролюючим органом встановлено надлишок алкогольних напоїв на загальну суму 41398,93 грн. Також, встановлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 143517,93 грн (за цінами реалізації), такі кошти через реєстратор розрахунку операцій не проведено.

Відповідач 05.12.2022 подав додаткові пояснення по справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2021 року Головне управління ДПС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення-рішення за № 6 про застосування до ТОВ «Інтернаціональна група вин України № 1» суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 82 639,86 грн, на підставі п. 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08 липня 2021 року № 6 є Акт перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року прийнятий посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області, яким встановлено, зокрема, порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського Харчування та послуг».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що за фактичних обставин справи має місце факт взаємного заліку лишків і нестач внаслідок пересортиці щодо запасів однакового найменування і в тотожній кількості, лишки і нестачі утворились за один і той самий період, що перевіряється, та в однієї і тієї самої матеріально відповідальної особи. Крім цього, дійшов висновку, що твердження відповідача про те, що під час проведеної інвентаризації ТМЦ на складі за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89, виявлено нестачу на загальну суму 141 569,50 грн. спростовується тим, що на момент проведення вказаної інвентаризації мав місце факт пересортиці товару на суму 11807,72 грн, а товар на суму 53855,07 грн фактично знаходився на місці проведення інвентаризації та був фактично облікований за даними бухгалтерського обліку, проте при проведенні перерахунку під час проведення перевірки помилково був не врахований та віднесений до нестачі товару.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення від 08 липня 2021 року № 6 про застосування фінансових санкцій в сумі 82639,86 грн.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України.

З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, п. 56.19 ст. 56 ПК України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.

Таким чином, п. 56.19 ст. 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Наведене застосування цих правових норм узгоджується із сформульованим правовим висновком, який викладений Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року справа № 500/2486/19.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання позивача, що строк звернення до суду у цій справі необхідно обчислювати з 28.12.2021 і такий строк закінчується 28.03.2022, тобто через 3 місяці з моменту отримання рішення за результатами оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 08 липня 2021 року № 6, ТОВ «Інтернаціональна група вин України № 1» оскаржувала вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби. (а. с. 16-19).

За результатами розгляду скарги ТОВ «Інтернаціональна група вин України № 1», Державною податковою службою України прийнято рішення від 22 грудня 2021 року № 28717/6/99-00-06-03-02-06 про залишення скарги без розгляду та повернуто скаржнику (а. с. 20).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію вказаного рішення Державної податкової служби України отримано позивачем 27 грудня 2021 року (а. с. 21-22), а до суду з позовом звернувся 18.02.2022.

Частиною 3 ст. 123 КАС України, передбачено якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов необхідно залишити без розгляду, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна Група Вин України № 1» з цим позовом звернулося 18.02.2022, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення постанови про залишення позову без розгляду.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 260/993/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін