Справа № 360/4406/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року справа №360/4406/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д. , Гайдара А.В. , розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 р. у справі № 360/4406/21 (головуючий І інстанції В.С. Шембелян) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Станично-Луганського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, третя особа Орган опіки та піклування Щастинської міської об`єднаної територіальної громади Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Станично-Луганського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, третя особа Орган опіки та піклування Щастинської міської об`єднаної територіальної громади Луганської області в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Станично-Луганського відділення Фонду соціального страхування України Управління виконавчої Дирекції фонду у Луганській області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні виплати одноразової допомоги на сім`ю померлого потерпілого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати протиправною бездіяльність Станично-Луганського відділення Фонду соціального страхування України Управління виконавчої Дирекції фонду у Луганській області щодо відмови ОСОБА_4 у призначенні виплати одноразової допомоги на сім`ю померлого потерпілого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Станично-Луганське відділення Фонду соціального страхування України Управління виконавчої Дирекції фонду у Луганській області призначити та виплатити, як членам сім`ї загиблого - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одноразову допомогу в сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року, задоволено частково позовних вимог, а саме, з урахуванням виправлення помилки, суд: визнав протиправною та скасував постанову Станично-Луганського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 26 липня 2021 року №2 щодо відмови ОСОБА_4 у призначенні виплати одноразової допомоги на сім`ю померлого потерпілого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язав Станично-Луганське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області призначити ОСОБА_4 як члену сім`ї померлого ОСОБА_3 , одноразову допомогу в сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на вказану страхову виплату за заявою ОСОБА_2 від 26.07.2021. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що згідно з вимогами пункту 5.1 Порядку № 11 для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено інформацією, зазначеною в паспорті громадянина України НОМЕР_1 , що виданий Станично-Луганським РС УДМС України в Луганській області 28 листопада 2013 року та картці платника податків.

12 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_2 укладнено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12.10.2013 серія НОМЕР_2 . Факт наявності зареєстрованого шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 на момент смерті останнього підтверджується відміткою у паспорті громадянина України позивача НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про народження від 11.09.2018 серія НОМЕР_3 , позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть від 01.10.2020 серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, актовий запис 28.

Згідно з довідкою № 144 від 02.08.2021, виданої Щастинською міською військово-цивільною адміністрацією Щастинського району Луганської області, померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкав та вів спільне господарство разом з дружиною - ОСОБА_2 .

Відповідно до листа від 14.12.2021 № 01-14/4184/48 Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області ОСОБА_4 зареєстрована за адресою місця проживання її матері ОСОБА_5 АДРЕСА_3 .

26.07.2021 позивач звернулась до Станично-Луганського відділення із заявами в своїх інтересах та в інтересах доньки, ОСОБА_4 , про призначення страхових виплат та допомоги у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 , а також надала необхідні документи, а саме: копія індивідуального податкового номера, копія паспорта, акт про несчасний випадок, пов`язаний з виробництвом, копія свідоцтва про смерть потерпілого, копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження дитини, копія трудової книжки потерпілого.

Листом №1321/02 від 26.07.2021 Станично-Луганське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області позивача повідомлено про відмову в призначенні одноразової допомоги сім`ї в разі смерті потерпілого, оскільки адреса реєстрації місця проживання позивача та місце проживання дитини померлого потерпілого: АДРЕСА_4 , а адреса реєстрації померлого потерпілого ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .

Постановою Станично-Луганського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області № 1 від 26 липня 2021 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у страхових виплатах та наданні соціальних послуг згідно з п.6 Постанови правління Фонду соціального страхування України від 25.02.2021 "Про внесення змін до Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат".

Постановою Станично-Луганського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області № 2 від 26 липня 2021 року ОСОБА_4 відмовлено у страхових виплатах та наданні соціальних послуг згідно з п.6 Постанови правління Фонду соціального страхування України від 25.02.2021 "Про внесення змін до Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат".

02.08.2021 комісією відділу соціального захисту населення Щастинської міської ВЦА головним спеціалістом відділу соціального захисту населення Щастинської міської ВЦА Смирновоою Т.М., сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складений акт, в якому зазначено, що позивач мешкала разом з чоловіком ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_4 по день його смерті та вели разом спільне господарство за адресою АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції задовольняючи частковов позовні вимоги, виходив з того, що ОСОБА_2 як дружина та ОСОБА_4 як донька померлого потерпілого ОСОБА_3 на день його смерті не були зареєстровані за однією адресою із потерпілим, проте, відповідно до частини 2 статті 3Сімейного кодексу України ОСОБА_4 є членом сім`ї потерпілого незалежно від місця свого проживання, отже має безумовне право на отримання одноразової допомоги у зв`язку із його смертю в силу вимог закону.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1105-ХIV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105-ХІV, загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Статтею 44 Закону № 1105-XIV встановлено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Чатсиеною 1 та 7 статті 36 цього Закону встановлено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно зі ст. 41 Закону № 1105-ХІV, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Статтею 42 Закону № 1105-ХІV встановлені щомісячні страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону № 1105-ХІV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Отже, вказана норма встановлює та розмежовує виплату одноразової допомоги в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, зокрема виплата одноразової допомоги сім`ї потерпілого, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та виплату одноразової допомоги кожній особі, яка перебувала на утриманні потерпілого, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №1105-ХІV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Згідно частини 2 статті 43 Закону №1105-ХІV Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 44 №1105-ХІV Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

З метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, керуючись статтями 7, 36, 37, 39, 41-48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», правління Фонду соціального страхування України постановило затвердити Порядок №11.

Пунктом 1.2. Порядку №11 встановлено, що у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право, виплачуючи, зокрема, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Зі змісту пунктів 1.3, 1.4 Порядку № 11 випливає, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Відповідно до пункту 5.1. Розділу V Порядку №11 для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються: заяви (колективна чи індивідуальні), для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою; копії паспорта; копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого); довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу).

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

З урахуванням наведеного, за приписами ст. 43 Закону та Порядку №11 для підтвердження факту проживання однією сім`єю з потерпілим заявнику необхідно подати довідку житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідку виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні. Тобто, довідка про склад сім`ї померлого, видана житлово-експлуатаційною організацією чи виконавчим органом ради є самостійним та достатнім доказом проживання з померлим однією сім`єю.

Відмова відповідача у призначені та виплаті одноразової допомоги його сім`ї (у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб), вмотивована тим, що така допомога надається не кожному члену сім`ї, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Позивач надав відповідачу заяву про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та відповідний пакет документів, передбачений частиною шостою статті 42 Закону № 1105-XIV та Порядком № 11.

Суд зазначає, що згідно з довідкою № 144 від 02.08.2021, виданої Щастинською міською військово-цивільною адміністрацією Щастинського району Луганської області, померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкав та вів спільне господарство разом з дружиною - ОСОБА_2 .

Отже, матеріали справи містять докази, як підтврджують співпадання місця проживання померлого потерпілого із сімєю.

Крім того, частиною 4 ст. 3 вказаного Кодексу визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Отже, незалежно від факту спільного проживання дитини із своїми батьками, вона належить до їх сім`ї.

Таким чином, оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце проживання, тому факт її непроживання разом з батьком не є безумовною підставою для позбавлення її права на отримання одноразової допомоги, як сім`ї потерпілого.

Як вбачається зі змісту заяви про призначення спірної допомоги, позивач виступає законним представником своєї неповнолітньої дитини, відтак, суд першої інстанції не вірно визначив суб`єкта звернення та надав не вірну оцінку спірним правовідносинам.

Відтак, донька, як неповнолітня дитина, належить до сім`ї свого померлого батька, як його дитина, як члени його сім`ї.

Отже, відмова у призначенні одноразової допомоги дитині померлого як члена сім`ї померлого є незаконною, та вважає за необхідне відновити право на отримання спірної допомоги.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 р. у справі № 360/4406/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 р. у справі № 360/4406/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 18 січня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць