Справа № 420/14454/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових справ, справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, до відповідача, Відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №68572946 від 19.09.2022 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція позивача
Позивач стверджує, що відповідач при винесенні спірної постанови про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення протиправно не врахував факт його повного виконання в межах допустимих нормами національного законодавства.

Так, позивач на виконання рішення суду включив нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставив у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії. Невиконання рішення суду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Позивач на виконання постанови відповідача надіслав відповідний лист про виконання рішення суду до відділу примусового виконання рішень. Проте, незважаючи на роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, відповідач безпідставно, на думку позивача, виніс постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду. Пізніше відповідач виніс спірну постанову про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення без поважних причин, яку відповідно до зазначених обставин, позивач також вважає протиправною.

При цьому позивач вказував на судове оскарження ним первісної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

(б) Позиція відповідача
14.11.2022 відповідач надав до суду відзив на позов в якому заперечував проти задоволення позовної вимоги, оскільки вважав її необґрунтованою.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що з огляду на зміст листів позивача про виконання судового рішення, які надійшли до відповідача, рішення суду в частині виплати нарахованої суми доплати за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 в сумі 195200,65 грн. безпідставно не виконується. Адже, як вважає відповідач, відсутність коштів у кошторисі не звільняє позивача від обов`язку здійснити виплату. Крім того, здійснення розрахунку на доплату пенсії є тільки передумовою її виплати, неможливість здійснити виплату нарахованої пенсії не підтверджено належними доказами. Також позивач не зазначив, які заходи вживаються для вирішення питання щодо виділення коштів.

Таким чином, на думку відповідача, законні вимоги виконавця не ігноруються, рішення суду не виконується без поважних на те причин. А тому у відповідача були законні підстави для винесення спіроного рішення.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
31.10.2022 суд відкрив провадження у справі з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових справ та витребував у відповідача копії матеріалів виконавчого провадження, зупинив провадження у справі.

16.11.2022 в судове засідання сторони не з`явилися хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Оскільки неприбуття учасників справи не перешкоджають розгляду справи, суд ухвалив відповідно до ч.9 ст.205 КАСУ продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

19.01.2023 суд ухвалив поновити провадження у справі та розглянув справу в порядку письмового провадження.
IV. Обставини, встановлені судом
18.11.2021 Одеський окружний адміністративний суд рішенням (набрало законної сили 21.12.2021р.) у справі №420/16233/21 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО 101365 від 14.07.2021р. виданої станом на 01.03.2018 у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням вже виплачених сум.

25.01.2022 Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №420/16233/21.

Постановою старшого державного виконавця від 07.07.2022р. ВП №68572946 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/16233/21 від 25.01.2022. У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 31.03.2022 №1500-0505-5/30448 позивач повідомив відповідача про те, що 01.02.2022 Головне управління на виконання рішення суду провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО 101365 від 14.07.2021р., виданої станом на 01.03.2018 у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Сума доплати за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 195200,65 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Додатково позивач повідомляє, що Кабінет Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затвердив. Тому відповідач діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2022 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 в сумі 195200,65 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.06.2022р. №0301-6069 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вимогу виконавця про надання інформації щодо стану виконання рішення суду в частині виплати нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 в сумі 195200,65 грн. з зазначенням орієнтовного періоду виплати коштів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду Украйни в Одеській області від 27.06.2022 №1500-0505-5/65135, на вище зазначену вимогу виконавця, надано аналогічну відповідь щодо виконання судового рішення у справі №420/16233/21.

07.07.2022 Постановою ВП №68572946 відповідач наклав штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин судового рішення.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу за невиконання без поважних причин судового рішення, позивач звернувся до суду з позовом про її оскарження.

15.09.2022 Одеський окружний адміністративний суд у справі №420/10892/22 відмовив у задоволенні позову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., яке набрало законної сили 13.01.2023. Підставами відмови суд зазначив відсутність доказів поважності причин неможливості здійснити виплати нарахованої доплати пенсії ОСОБА_1 за наслідками виконання судового рішення.

31.08.22 на адресу відповідача надійшов лист від позивача № 1500-0505-5/77597 щодо виконання судового рішення , який за своїм змістом та обґрунтуванням є аналогічним змісту зазначеним вище листам позивача.

16.09.2022 відповідач виніс постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 10200 грн. у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду.

V. Джерела права та висновки суду.
Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання щодо існування у позивача поважних причин за яких він не може виконати судове рішення в повному обсязі.

Стаття 129-1 Конституції України визначає обов`язковість судового рішення до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (надалі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 3 вищезазначеної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому частиною 2 вищезазначеної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Статтею 75 Закону України №1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200 грн.

За аналізом наведених норм, накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень ч.2 ст.75 та ч.1 та 2 ст.89 Закону України №1404-VІІІ мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

З огляду на оскаржувану постанову, державний виконавець встановив, що відсутність коштів у кошторисі на 2022 рік не звільняє державу в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від обов`язку здійснити таку виплату. Обґрунтування щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати пенсії не ґрунтується на нормах закону та не підтверджено належними доказами. Здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі.

Позивач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2021р. у справі №420/16233/21, ОСОБА_1 нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019р. по 28.02.2022 в сумі 195200,65 грн. та буде виплачена після виділення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області відповідних коштів. Тобто, виділення коштів для виплати не залежить від Головного управління.

Проте з огляду на матеріали справи, суд встановив, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. Так само як і у справі №420/10892/22 щодо оскарження постанови про первісне накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду, суд констатує, що позивач не зазначив, які заходи вживаються для вирішення питання щодо виділення коштів.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що він вважає виконаним з його боку рішення суду через здійснення ним розрахунку. Адже здійснення розрахунку на доплату пенсії є тільки передумовою її виплати, а неможливість здійснити виплату нарахованої пенсії не підтверджено належними доказами.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, а тому має бути виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в повному обсязі.

Таким чином, суд робить висновок про існування у відповідача законних підстав для винесення спірної постанови та відповідно про відмову у задоволенні позовної вимоги.

VI. Судові витрати
З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, оскільки впродовж судового розгляду справи експертизи не проводилися, свідки не викликалися, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя Оксана БОЙКО

.