Справа № 740/4984/22
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4984/22
Провадження № 2-а/740/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

представника позивачаОСОБА_1 адвоката Крутоголової О.О. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - старший державний виконавець Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Андрієвська Ірина Олексіївна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 642791 від 16.07.2022.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 16.07.2022 інспектор Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України, що виразилося у керуванні ним транспортним засобом без права керування, а саме був позбавлений прав Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від 14.12.2021 терміном на 1 рік.

Зазначає, що про існування оскаржуваної постанови він не знав, що призвело до несплати покладеного на нього штрафу в добровільного порядку, а дізнався лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження щодо несплати штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Не маючи підтверджень про отримання ним постанови про накладення адміністративного стягнення, Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області направив постанову на примусове виконання.

Ухвалою від 21.12.2022 поновлено ОСОБА_1 строк на зверення до суду з адміністративним позовом оскільки на час вирішення питання про відкриття провадження у справі не спростовано твердження позивача, що оскаржувану постанову позивач від органу, що її виніс не отримував, а дізнався про неї після відкриття виконавчого провадження. Прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20.01.2023.

Інспектором Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Романенком Р.С. подано відзив, у якому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі. Зазначає, що 16.07.2022 о 13 год 40 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 (на блокпосту) зупинено автомобіль без документів під керуванням військового. При перевірці ОСОБА_1 не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія відповідної категорії, крім того встановлено, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.12.2021 по справі №740/6856/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. У зв`язку з викладеним відносно позивача були розглянуті справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 та ч.4 ст.126 КУпАП, за результатами яких винесені постанови серії БАВ №642791 та серії БАБ №946354 від 16.07.2022.

Вказує, що з бази ІПНП «ЦУНАМІ» та листа Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції і доданої до нього постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №70008448 від 29.11.2022 відомо, що 29.11.2022 ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 850 грн, чим підтверджується отримання ним копій постанов про адміністративні правопорушення.

При розгляді адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 всі вимоги були дотримані. Доказами є копії письмових пояснень інспектора ВРПП Ніжинського РВП Романенка Р.С. та поліцейського Кресана О.О., копія постанови про закінчення виконавчого провадження ВП№70008448, копія реєстраційного рапорту (ЄО №8024), фото автомобіля.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Крутоголова О.О. підтримала позов за вищевикладених у ньому обставин. Зазначала, що окрім порушення законодавства в частині звернення оскаржуваної постанови до виконання до набрання нею законної сили через відсутність доказів її вручення позивачу, не доведено наявними у справі доказами і вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Інші учасники справи в судове засідання не з"явилися.

Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подано. Ніжинським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області заяв з процесуальних питань не подано.

Від Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшло повідомлення, що постанова БАВ №642791 від 16.07.2022 направлено за належністю до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон N 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону N 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина 4 статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2022 інспектором Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Романенком Р.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії БАВ № 642791 від 16.07.2022.

Так, відповідно до вказаної постанови 16.07.2022 о 17 год 00 хв ОСОБА_1 в м. Ніжині Чернігівської області по вул. Прилуцька (блокпост) керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений прав керування Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від 14.12.2021 терміном на 1 рік, чим порушив п.п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КпАП України (а. с. 17).

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У позовній заяві, поданій представником позивача, наголошується на тому, що оскаржувана постанова звернена до виконання до набрання нею законної сили. У позові не зазначається, чи визнається або заперечується факт керування позивачем транспортним засобом у зазначених у постанові час і місці та факт позбавлення його права керування транспортними засобами.

Письмових заяв про визнання таких обставин суду не подано. Згідно з ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У судовому засіданні представник позивача зазначила, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження цих обставин, відповідно сторона позивача їх не визнає.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а вказав наступне: …У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ураховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування позивачем автомобілем, як то відеозаписи, показання свідків, рішення уповноважених органів з констатацією цієї обставини, які б згідно законодавства мали преюдиціальне значення чи інші докази факту керування автомобілем позивачем, та позбавлення його права керування транспортними засобами, як то відповідне судове рішення.

У відзиві зазначається, що подія правопорушення була зафіксована на відеозапис, який на даний час не зберігся.

Можливість поновлення скаржнику строку оскарження рішення суб"єкта владних повноважень у даному випадку залежить від доведеності виконання суб"єктом владних повноважень вимог законодавства щодо вручення оскаржуваного рішення скаржнику, а тому відповідач несе і ризик втрати доказів, при умові невиконання цього обов"язку і визнання судом невручення оскаржуваного рішення скаржнику поважною причиною порушення строку на звернення до суду і поновлення цього строку.

Суду не надано доказів вручення позивачу оскаржуваної постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Відтак як під час відкриття провадження у справі, так і під час розгляду справи не спростовано твердження позивача, що оскаржувану постанову від органу, що її виніс, він не отримував, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240, ч.ч. 3, 4 123 КАС України.

Документи про сплату позивачем штрафу у розмірі 850 грн стосуються постанови БАБ №946354 від 16.07.2022 по іншій справі про адміністративне правопорушення. Доказів того, що позивачу разом з постановою БАБ №946354 надсилалася і оскаржувана постанова БАВ № 642791, матеріали справи не містять.

Сама оскаржувана постанова, в якій лише описано адміністративне правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 05.08.2021 у справі № 712/12830/16-а.

Роздруківка фотозображення нерухомого автомобіля не підтверджує факту керування ним позивачем.

З приводу письмових пояснень поліцейських суд зазначає,що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку, на що вказав Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17.

Отже, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є не доведеним наявними у справі доказами.

Вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області підлягають задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

У задоволенні позовних вимог до Ніжинського РВП слід відмовити, оскільки Ніжинський РВП є територіальним (відокремленим) підрозділом ГУНП у Чернігівській області, де останнє являється юридичною особою, а належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 642791 від 16 липня 2022 року, винесену інспектором ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Романенком Романом Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн, - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 до Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду згідно ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь