Справа № 520/1840/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 р.Справа № 520/1840/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 26.07.21 року по справі № 520/1840/21

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування фінансових санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. № в розмірі 17000,00 грн.; № в розмірі 10000,00 грн; № в розмірі 10000,00 грн.; та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. № в розмірі 42249,30 грн. та № в розмірі 20629,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 року замінено відповідача Головне управління Державної податкової служби у Харківській області по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування рішень на правонаступника відокремлений підрозділ Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він зазначив, що Харківським окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Суд підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема, вказав на те, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів у магазині (тобто за місцем реалізації чи зберігання товарів) за умови, що ці товари належним чином обліковані, не є підставою для застосування фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Посадові особи ГУ ДФС у Харківській області не запитували в нього первинні документи щодо обліку товарів, хоча мали можливість це зробити. В актах превірки відсутній перелік документів, які ФОП ОСОБА_1 відмовився надати, не складався і акт про відмову в наданні копій документів, як це передбачено п. 85.6 ст. 85 ПК України. Зазначив, що нормами чинного законодавства передбачена відповідальність лише у випадку здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому законом порядку, при цьому в актах перевірки відсутні докази реалізації ФОП ОСОБА_1 товару на суму 10314,50 грн. або 21124,65 грн. Крім того, зазначив, що жодного документу, який би відповідав визначенню "розрахунковий документ", наведеному у ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", щодо продажу ФОП ОСОБА_1 алгольних напоїв у період з 06.03.2017 р. по 18.03.2017 р. до акту перевірки не надано. З наданої до акту перевірки інформації не можливо встановити достовірно, що проданий товар є алкогольними напоями, у тому числі, реалізація якого здійснювалась 06.03.17-08.03.17 ФОП ОСОБА_1 у магазині м. Ізюм, вул. Пролетарська, 2-Б, де проводилась перевірка. Інформація не містить жодної характеристики товару. Також, зауважив, що для перевірки дотримання мінімальних роздрібних цін необхідно мати опис товару, зокрема міцність за об`ємом у відсотках і місткість тари у літрах. Однак, відповідно до даних інформаційної бази ДФС України, що додаються до актів перевірки, не вбачається наявність відомостей про опис товару, зокрема місткість тари у літрах та міцність за об`ємом у відсотках реалізованого напою.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 21.02.2022, представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Розпорядженням Другого апеляційного адміністративного суду №2.2-08/5 від 24.02.2022 року "Щодо здійснення заходів по евакуації та збереження справ" зобов`язано здійснити вивезення всіх судових справ, насамперед у першу чергу тих, що перебувають у провадженні суддів; вміст серверів скопіювати на переносні носії та вивезти їх за першої можливості (в т.ч. сервери з кадровою, бухгалтерською інформацією та інші переносні носії з відповідною інформацією); вивезти особові справи та трудові книжки суддів і працівників апарату суду; вивезти прилади з електронними цифровими підписами суддів і працівників апарату суду, які знаходяться у приміщенні суду. З метою запобігання пошкодженню документи на паперових носіях, що підлягають перевезенню, щільно укладати у картонні коробки, ящики, пакунки чи інші засоби зберігання. Вивезення судових справ, документів, носіїв, приладів (зазначених у пункті першому цього розпорядження) здійснити у бомбосховище чи інше доступне безпечне місце, в якому буде забезпечено їх схоронність. За наявності ризику для життя чи здоров`я працівників суду для здійснення вивезення, - перемістити не вивезені судові справи, документи, носії, прилади (зазначених у пункті першому цього розпорядження) у бомбосховище або інше безпечне місце, де буде забезпечено їх схоронність.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №6 від 14.04.2022 зазначено, що у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, робота суду та організація процесу відправлення правосуддя значно ускладнено, оскільки питання безпеки та здоров`я людей є пріоритетним. На підставі викладеного, з урахуванням попереднього онлайн-голосування суддів від 03.03.2022, обмежено доступ до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони. Тимчасово обмежено приймання, реєстрацію вхідної та відправку вихідної кореспонденції судом. Розгляд судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом відкладено на інші дати та буде здійснюватися з урахуванням ситуації, що склалась та вирішено, що об`єктивних підстав відсутня можливість зміни умов роботи Другого апеляційного адміністративного суду, а саме: скасування обмеженого доступу до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони; повного відновлення приймання, реєстрації вхідної та відправки вихідної кореспонденції судом; відновлення розгляду судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом. Керівнику апарату суду вжити заходів щодо переведення доступних працівників на дистанційну роботу та забезпечення організаційних та технічних умов роботи суду.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №7 від 16.05.2022 вирішено розпочати організаційні заходи суду щодо відновлення процесу відправлення правосуддя, який був вимушено тимчасово обмежений, у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, а саме поступове вирішення питань щодо розгляду справ в порядку письмового провадження та процесуальних питань, в яких не вимагається призначення судового засідання, та за наявності можливості інших справ та питань. Визначити умови роботи суддів та працівників апарату суду, виходячи з індивідуальних обставин безпосередньо на робочому місці в приміщенні суду, дистанційно тощо. Працівники апарату суду, що залучаються до роботи, визначаються наказом керівника апарату суду. Доручити керівнику апарату суду з урахуванням значної кількості евакуйованих працівників, вжити організаційних, технічних та інших заходів для забезпечення можливості працівниками суду виконувати визначену роботу, у тому числі забезпечення обробки організаційно-розпорядчих та процесуальних документів, роботи в автоматизованій системі документообігу суду тощо.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №10 від 30.06.2022 зазначено, що у зв`язку з проведення бойових дій у Харківському регіоні, постійним оповіщенням сигналу повітряної тривоги про небезпеку авіаційних та артилерійських ударів, перебоями у роботі систем електропостачання та Інтернету, з метою недопущення випадків загрози життю та безпеці відвідувачів і працівників суду, тимчасово обмежено призначення та проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку та вирішено вважати неможливим відновлення проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні на теперішній час.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 № 11 "Про відновлення проведення судових засідань в режимі ВКЗ в Другому апеляційному адміністративному суді в період воєнного стану" відновлено проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку.

Листом Другого апеляційного адміністративного судом від 05.10.2022 з метою дотримання усіх основних засад (принципів) адміністративного судочинства, а також з метою недопущення обмежень прав учасників судового процесу, було запропоновано учасникам судового процесу висловити позицію стосовно можливості розгляду справи в режимі відеоконференції (подати до суду відповідну заяву, клопотання), в тому числі в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) або заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

07.10.2022 представником позивача було подано клопотання/заява про відкладення розгляду справи по суті на інший час після завершення воєнного стану в Україні.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 року відновлено з 05.12.2022 проведення відкритих судових засідань, зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні та за дотриманням умов відсутності загрози життю та здоров`ю учасникам судового процесу, суддям та працівникам суду з урахуванням вимог воєнного часу. Зважаючи на відсутність сховища (захисної споруди цивільного захисту) у Другому апеляційному адміністративному суді, виходячи з поточної ситуації у регіоні, рекомендовано суддям керуватися реальною поточною обстановкою, та за можливості здійснювати розгляд справ та матеріалів в порядку письмового провадження або в режимі відеоконференцзв`язку.

Враховуючи викладене, розгляд справи було призначено на 11.01.2023 о 13:00 год.

В судове засідання апеляційної інстанції 11.01.2023 сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

10.01.2023 адвокатом Мальцевою Г.Ю. подано клопотання, в якому остання, посилаючись на закінчення її повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 у даній справі та відсутність волевиявлення позивача на продовження дії договору про надання правничої допомоги № 532 від 14.01.2021, зазначила про необхідність виклику у судове засідання на 11.01.2023 особисто позивача.

Згідно ст. 313 КАС України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди повинні організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (SHULGA v. UKRAINE, № 16652/04, § 28, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів (MUSIYENKO v. UKRAINE, № 26976/06, § 24, ЄСПЛ, від 20 січня 2011 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь позивача обов`язковою. В свою чергу, позивач приймав участь у судовому засіданні через представника - Мальцеву Г.Ю., що не суперечить ч. 1 ст. 55 КАС України. ОСОБА_3 була присутня в судовому засіданні 21.02.2022 та була опитана судом. Крім того, представник позивача не була позбавлена можливості, у разі необхідності, подати додаткові письмові пояснення.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявні достатні докази для вирішення справи, беручи до уваги те, що представники сторін були опитані в судовому засіданні 21.02.2022, а також те, що судом неодноразово задовольнялись клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що справу можливо розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що фахівцями ГУ ДФС області протягом періоду з 25.09.2018 по 04.10.2018 здійснено заходи щодо проведення фактичних перевірок магазинів ФОП ОСОБА_1 , розташованих за адресами: АДРЕСА_1 (перевірка призначена наказом ГУ ДФС у Харківській області №6596 від 07.09.2018) та АДРЕСА_2 (перевірка призначена наказом ГУ ДФС у Харківській області №6595 від 07.09.2018).

Як зазначено, відповідачем до початку проведення перевірки магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , 25.09.2018 продавцю магазина ОСОБА_4 , були пред`явлені наказ на проведення фактичної перевірки від 07.09.2018 № 6596 та направлення від 24.09.2018 № 1654 та № 1655, а також повідомлено про підстави та предмет фактичної перевірки.

Вищевказані обставини було підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ГУ ДФС у Харківській області складено акт від 25.09.2018 №7570/20-40-40-01-10/ відмови від підпису у направленні та отриманні копії наказу на проведення перевірки.

Фахівці ГУ ДФС приступили до проведення фактичної перевірки, з дотриманням положень, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПКУ.

За результатами перевірки було складено акт №4140/20-40-40-01-59 від 04.10.2018 року про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів.

Згідно вказаного акту перевірки встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями протягом періоду з 05.03.2017 по 18.03.2017 за відсутності ліцензії, здійснення протягом періоду з 10.09.2017 по 13.09.2017 роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, до перевірки не надано документів, які підтверджують облік алкогольних напоїв (прибуткові та товаро-транспортні накладні).

Також, під час перевірки вибірковим порядком зроблено опис наявних алкогольних напоїв, які знаходилися на ветрині магазину, що відображено у додатку № 1 до акту перевірки.

На підставі акту перевірки №4140/20-40-40-01-10/ від 04.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області складено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 року № в розмірі 20629,00 грн., рішення про застосування фінансових санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 року № в розмірі 17000,00 грн., № в розмірі 10000,00 грн.

Як зазначено, відповідачем до початку перевірки магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 28.09.2018 продавцю магазина ОСОБА_7 пред`явлені для ознайомлення наказ на проведення фактичної перевірки від 07.09.2018 № 6595 та направлення від 24.09.2018 № 1622 та № 16323, службові посвідчення, а також повідомлено про підстави та предмет фактичної перевірки.

Вищевказані обставини було підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

ГУ ДФС у Харківській області складено акт від 01.10.2018 №7700/20-40-40-01-10/ відмови від підпису у направленні та отриманні копії наказу на проведення перевірки.

Фахівці ГУ ДФС приступили до проведення фактичної перевірки, з дотриманням положень, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПКУ.

За результатами перевірки було складено акт №4144/20-40-40-01-10/ від 04.10.2018 року про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів.

Згідно вказаного акту перевірки встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, не надання документів, які підтверджують облік алкогольних напоїв.

Крім того, під час проведення перевірки вибірковим порядком зроблено опис наявних алкогольних напоїв, які знаходилися на ветрині магазину, що відображено у додатку № 1 до акту перевірки.

На підставі акту перевірки №4144/20-40-40-01-10/ від 04.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області складено податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. № в розмірі 42249,30 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 року № в розмірі 10000,00 грн.

Контролюючим органом разом з актами перевірки від 04.10.2018 № 4140/20-40-40-01-10/ та № 4144/20-40-40-01-10/ на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДФС області від 05.10.2018 № 9970/ФОП/20-40-40-01-16 про необхідність надати документи, що підтверджують облік алкогольних напоїв згідно з описом.

Проте, вказана поштова кореспонденція повернута до контролюючого органу з відміткою «по закінченню терміну зберігання».

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилово го, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі по тексту - Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру. Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків. До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням. Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Згідно частини 2 статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень; оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Матеріали справи свідчать, що згідно акту перевірки №4140/20-40-40-01-59 від 04.10.2018 року встановлено факт здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями протягом періоду з 05.03.2017 по 18.03.2017 за відсутності ліцензії.

Так, ФОП ОСОБА_1 отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями протягом періоду з 05.03.2016 до 05.03.2017 - ліцензія № 06 та з 19.03.2017 до 19.03.2018 - ліцензія № 29.

Згідно з електронними звітами, що надходять на сервери Державної фіскальної службі (т. 1 а.с.35) встановлено факт реалізації алкогольних напоїв 05.03.2017, 06.03.2017, 07.03.2017, 08.03.2017 на загальну суму 596,2 гривень.

При цьому, протягом періоду з 05.03.2017 по 18.03.2017 у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів, що протягом періоду з 05.03.2017 по 18.03.2017 у платника податків була наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, судовим розглядом не встановлено, а позивачем не надано.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючим органом правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію відповідно абз. 5 ст. 17 Закону № 481 у розмірі 17000,00 грн. за здійснення ФОП ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями за відсутності ліцензії згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 26.11.2018 № .

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30 жовтня 2008 року встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Так, у додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 року № 634) встановлено, що для товару «Горілка та лікеро-горілчані вироби, інші» мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту становить - 397,76 гривень, а для товару «Спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки виноградного вина або вичавок винограду: коньяк (бренді) п`ять зірочок» мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту становить - 692,60 гривень.

Згідно із примітками 1 та 2 до вказаного додатку мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків. Мінімальна роздрібна ціна на вина та вермути у тарі місткістю менш як 1 літр та більш як 1 літр, 1 літр у скляній тарі розраховується як добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари, поділений на 0,7.

За приписами частини першої статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Зі змісту наведених норм убачається, що роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, є підставою для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Під час проведення фактичних перевірок встановлено: 09.09.2017 реалізації 1 пляшки горілки «Медофф класична», ємністю 0,2 л., 40%, за ціною 25,0 грн., однак мінімальна роздрібна відпускна ціна вказаної продукції з 09.09.2017 встановлена постановою КМУ у розмірі 31,82 грн.; 10.09.2017 здійснена реалізація 1 пляшки горілки «Грін дей», ємністю 0,5 л., 40 %, за ціною 69,80 грн, мінімальна роздрібна відпускна ціна на вказану продукцію з 09.09.2017 встановлена постановою КМУ № 957 у розмірі 79,55 гривень; 11.09.2017 реалізація 1 пляшки горілки «Хлібний дар», ємністю 0,5 л., 40%, за ціною 54,99 грн, мінімальна роздрібна відпускна ціна на вказану продукцію з 09.09.2017 встановлена постановою КМУ № 957 у розмірі 79,55 гривень; 11.09.2017 реалізація 1 пляшки коняку «Шабо», ємністю, 0,5 л., 5 зірок, за ціною 127,00 грн., мінімальна роздрібна відпускна ціна на вказану продукцію з 09.09.2017 встановлена постановою КМУ № 957 у розмірі 138,52 гривень; 13.09.2017 реалізація 1 пляшки коняку «Болград», ємністю 0,5 л., 5 зірок, за ціною 134,00 грн., а мінімальна роздрібна відпускна ціна на вказану продукцію з 09.09.2017 встановлена постановою КМУ у розмірі 138,52 гривень.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог Постанови КМУ № 957, внаслідок чого контролюючим органом правомірно застосовано фінансові санкції відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій від 26.11.2018 № та від 26.11.2018 року № .

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР /далі Закон № 265/95-ВР/, дія якого поширюється на всіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону № 265/95-ВР, фіскальні функції - це: а) здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довгострокове зберігання у фіскальній пам`яті реєстратора розрахункових операцій, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; б) здатність програмних реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення для довгострокового зберігання на фіскальному сервері контролюючого органу та багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі; реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; контрольна стрічка - копії розрахункових документів послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній форм.

Пунктами 7 та 10 статті 3 Закону № 265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 7) подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку. Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані. Суб`єкти господарювання, які використовують програмні реєстратори розрахункових операцій, повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні фіскальні звіти та електронні фіскальні звітні чеки; 10) створювати контрольні стрічки у паперовій та/або електронній формі і забезпечувати їх зберігання: на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) - протягом трьох років; на програмних реєстраторах розрахункових операцій у разі здійснення розрахункових операцій у режимі офлайн відповідно до цього Закону - до моменту передачі електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків до фіскального сервера контролюючого органу.

З такого правового регулювання слідує, що розрахунковий документ (фіскальний чек) та його електронна копія, яка передана до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку, підтверджує вчинення суб`єктом господарювання розрахункових операцій щодо продажу товару із зазначенням дати і часу операції, реалізованого товару та ціни продажу такого товару.

Колегія суддів зазначає, наявні у матеріалах справи докази підтверджують факти продажу позивачем 09.09.2017, 10.09.2017, 11.09.2017 та 13.09.2017 алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Відповідно п.1 п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На останніх сторінках актів перевірки зроблений запис про перелік документів, які пропонується надати суб`єкту господарювання для перевірок.

Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

Письмові докази свідчать, що контролюючим органом на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДФС області від 05.10.2018 № 9970/ФОП/20-40-40-01-16 про необхідність надати документи, що підтверджують облік алкогольних напоїв згідно з описом.

Проте, вказана поштова кореспонденція повернута до контролюючого органу з відміткою «по закінченню терміну зберігання».

Як вбачається із матеріалів справи, за наслідками перевірок візуально посадовими особами контролюючого органу встановлено необлікований товар на суму 10314,50 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 року) та на суму 21124,65 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2018 року).

Під час розгляду справи позивачем не надано доказів надання під час перевірки відповідних документів, які б підтверджували факт належного обліку товарів по встановленим в актах перевірок конкретним позиціям, що знаходились на реалізації.

Враховуючи зазначене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції згідно податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. № в розмірі 42249,30 грн. та № в розмірі 20629,00 грн.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій, як вид адміністративно-господарських санкцій прийнято з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.250 Господарського кодексу України, дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до п.110.1 ст.110 Податкового кодексу України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та, окремих показників якості харчових продуктів.

Частиною 22 статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) органом ліцензування у сфері виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначено органи ДФС.

З огляду на викладене, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем в ході розгляду справи доведено правомірність прийнятих ним оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій та податкових повідомлень-рішень у відношенні ФОП ОСОБА_1 .

В свою чергу, позивачем не спростовано належними та допустимими доказами, встановлені відповідачем в ході перевірки порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування фінансових санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. № в розмірі 17000,00 грн.; № в розмірі 10000,00 грн; № в розмірі 10000,00 грн.; та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій у відношенні ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. № в розмірі 42249,30 грн. та № в розмірі 20629,00 грн. є правомірними та скасуванню не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року по справі № 520/1840/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 по справі № 520/1840/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 18.01.2023 року