Справа № 320/391/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 січня 2023 року м. Київ № 320/391/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України та Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України та Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти України від 15.07.1996 №245 «Про затвердження Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти», зареєстрований в Міністерстві юстиції 07.08.1996 за №427/145, який такий, що не доведений до мого відома та відома інших зацікавлених осіб у встановленому порядку;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» від 04.11.2016 №810 «Про введення в дію Положення про порядок переведення студентів та поновлення відрахованих осіб» (нова редакція), затверджене Вченою радою Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (протокол №4 від 27.10.2016 зі змінами), як такий, що не доведений до відома ОСОБА_1 та відома інших зацікавлених осіб у встановленому порядку;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України в особі міністра невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду, що набула законної сили у цій адміністративній справі, в тому офіційному джерелі масової інформації, в якому повинен був бути офіційно опублікований наказ, який скасовано рішенням суду у цій адміністративній справі;

- зобов`язати Державний вищий навчальний заклад «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» в особі ректора невідкладно видати наказ про поновлення ОСОБА_1 до складу студентів третього курсу 2022-2023 навчального року денної форми навчання першого (бакалаврського) освітнього рівня за освітньою програмою Кібербезпека за спеціальністю 125 Кібербезпека галузі знань 12 Інформаційні технології за рахунок коштів державного бюджету Навчально-наукового інституту «Інститут інформаційних технологій в економіці» Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» за індивідуальним навчальним планом та верифікувати цей наказ в ЄДЕБО.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником) 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України, судом зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих положень випливає, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Так, в силу приписів статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається із заявлених позивачем вимог, ним оскаржуються наказ Міністерства освіти України та наказ Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», а також зобов`язання відповідачів вчинити певні дії.

У позовній заяві позивачем оскаржуються дії та бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які були здійснені щодо позивача окремо та не пов`язані між собою, а також висловлені вимоги щодо вчинення певних дій, які мають бути вчинені індивідуально до позивача різними суб`єктами владних повноважень окремо.

Це означає, що в основу правовідносин позивача з відповідачами покладено різні підстави їх виникнення, та різна доказова база, яка обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги.

Отже, зміст позовної заяви свідчить, що докази щодо позовних вимог позивача, об`єднаних в одній позовній заяві, не пов`язані між собою, оскільки щодо кожної з позовних необхідно встановлювати певні обставини, які будуть підтверджуватись різними доказами, необхідно встановлювати належних відповідачів у справі.

Фактично позовні вимог позивача щодо кожного з відповідачів є індивідуальними та стосуються власного інтересу позивача щодо кожного з них окремо. Згідно з позовною заявою жодних спільних дій чи бездіяльності щодо позивача вказаний ним відповідач не вчиняв, позивач не зазначає, не наведено спільних доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги відповідно до заявлених позовних вимог.

Предмет позову щодо кожної з позовних вимог є різний, як і обґрунтування позовних вимог доказами.

Відповідно до частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас у частинах 4, 5 та 6 цієї статті встановлено заборони об`єднувати в одне провадження кілька вимог, щодо яких закон установлює особливості порядку їх розгляду.

Особливий порядок оскарження нормативно-правових актів міністерств передбачено Главою 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, в межах даного адміністративного позову позивачем у позовній заяві об`єднано заявлені вимоги, які мають різні підстави виникнення.

Таким чином, позивач об`єднав в одній позовній заяві два окремі позови, які не пов`язані між собою одними підставами виникнення спірних правовідносин та поданими доказами, а тому даний факт суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів по справі.

Оскільки позивачем не наведено пояснень, які б свідчили, що заявлені вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, позивач не заявив клопотання щодо необхідності об`єднання заявлених вимог в одне провадження, а наявні у позовній заяві обставини за своїм змістом фактично містять обґрунтування вимог за окремими позовами, - як наслідок суд робить висновок, що заявлені позовні вимоги в межах даного адміністративного позову не можуть бути об`єднані в одне провадження.

Відтак, має місце порушення правил об`єднання позовних вимог, за якими сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України та Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про визнання протиправним та скасування індивідуального акта.

Керуючись ст.ст. 7, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України та Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про визнання протиправним та скасування індивідуального акта - повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачеві, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Я. В. Горобцова