Справа № 160/15094/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень від 18.10.2022 року, просить:
- визнати дії Головного управління ПФУ в Луганській області, що полягають у відмові в призначенні та нарахуванні йому пенсії за віком на пільгових умовах, за період з 06.11.2021 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, по 05.07.2022 року протиправними;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Луганській області вчинити певні дії: призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за період з 06.11.2021 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, по 05.07.2022 року, у розмірі, відповідно до норм діючого законодавства України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за результатами його письмового звернення він отримав від Головного управління ПФУ в Луганській області письмову відповідь від 30.05.2022 року якою було повідомлено, що рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 21.01.2022 року відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Даним листом повідомлено про неможливість перевірити правильність обчислення пільгового стажу, у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та рекомендовано звернутися зі всіма необхідними документами для подання повторної заяви про призначення пенсії до територіального органу пенсійного фонду України. Так, він звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Головного управління ПФУ в Луганській області - 14.01.2022 року, що не перевищувало 3-х місяців з дня досягнення пенсійного віку на пільгових умовах, надавши всі відповідні документи. Жодних зауважень стосовно відсутності будь-яких документів зі сторони працівників Головного управління ПФУ в Луганській області не надходило. Вважає, що через бездіяльність працівників Головного управління ПФУ в Луганській області йому протиправно було відмовлено в призначенні пенсії за віком з 06.11.2021 року. Враховуючи, що згодом пенсію йому було призначено 06.07.2022 року Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, після повторного звернення, на підставі тих самих документів, що подавалися 14.01.2022 року, позивач вважає, що відповідачем-1 було порушено його права по призначенню пенсії за віком саме з 06.11.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України.
Ухвалою суду від 19.10.2022 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залучено до участі у справі у якості другого відповідача Головне управління ПФУ в Харківській області.
На виконання вимог ухвали суду 01.11.2022 року відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви страховий стаж позивача склав 38 років 7 місяців 29 днів, в тому числі пільговий за Списком №2 2 роки 4 місяці 1 день, пільговий стаж за Списком №1 відсутній (страховий стаж зараховано по 30.09.2021 р.). Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Разом з тим, 06.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісного центру №8) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Так, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 було зараховано період роботи позивача в Сєвєродонецькому ордена Леніна виробничому об`єднанні «Азот» з 23.10.1989 р. по 27.09.1993 р. (3 роки 11 місяців 4 дні) згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній 287 від 19.07.2021, виданої ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», наказу про результати атестації робочого місця № 437 від 04.07.1994 р. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 зараховано період роботи в Донецькому хіміко-металургійному заводі з 17.03.1987 р. по 17.07.1989 р. (2 роки 4 місяців 1 день) згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1163 від 08.12.2017 р., виданої ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Страховий стаж ОСОБА_1 на 06.07.2022 склав 41 рік 11 місяців, в тому числі пільговий за Списком № 2 - 2 роки 4 місяці 1 день, за Списком № 1 - 3 роки 11 місяців 4 дні (страховий стаж зараховано по 31.12.2021 р.). За результатами розгляду документів доданих до заяви позивачу з 06.07.2022 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, а тому відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідач-2 отримав ухвалу суду та копію позовної заяви з додатками до неї, що підтверджується довідками наявними в матеріалах справи, але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача-1, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 14.01.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вказаним рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 38 років 7 місяців 29 днів, в тому числі пільговий за Списком №2 2 роки 4 місяці 1 день, пільговий стаж за Списком №1 - відсутній. До пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано період роботи з 23.10.1989 р. по 27.09.1993 р. згідно з довідкою №287 від 19.07.2021 р., оскільки відсутні накази про результати атестації робочого місця з переліком відділів та посад, первинні документи, в довідці не зазначено проходження атестації вперше.
Листом від 06.06.2022 року «Про розгляд звернення» Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що він не перебуває в них на обліку, а тому відсутня можливість надати інформацію про пенсійне забезпечення.
Листом від 14.06.2022 року Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України розглянувши звернення позивача повідомив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану для мінімізації ризиків щодо розголошення інформації пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ було обмежено. Для визначення права на призначення пенсії рекомендовано надати копії документів, надані до заяви про призначення пенсії від 14.01.2022 року, які придатні для сприйняття їх змісту.
06.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісного центру №8) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком. Заява опрацьована за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області.
За результатами розгляду документів доданих до заяви ОСОБА_1 з 06.07.2022 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до довідки від 06.09.2022 року №529/6 ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України (м.Сєверодонецьк) Луганської області та отримує пенсію за віком згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія призначена з 06.07.2022 року.
Позивач не погоджується з діями Головного управління ПФУ в Луганській області та вважає їх протиправними щодо не призначення йому пенсії з моменту першого звернення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
Так, ст.2 Закону №1788-XII визначено, що цим Законом призначаються трудові пенсії, зокрема пенсії за віком.
Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст.114 Закону №1058-IV.
Так, відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Також п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 1 ст.44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
В силу п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 1.1 зазначеного Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Пунктом 1.7 Порядку №22-1 передбачено, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
В силу пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
06.07.2022 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісного центру №8) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За результатами розгляду заяви позивачу призначена пенсія з 06.07.2022 року.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є протиправність дій Головного управління ПФУ в Луганській області, які на думку позивача полягають у відмові в призначенні та нарахуванні йому пенсії за віком на пільгових умовах, за період з 06.11.2021 року по 05.07.2022 року, з цього приводу суд зазначає.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Твердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.
Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Луганській області, в свою чергу рішення про призначення пенсії прийнято за результатами розгляду заяви позивача від 06.07.2022 року - Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, за принципом екстериторіальності.

Згідно частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку з змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 цього розділу визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки суду:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Таким чином, в даному випадку Головне управління ПФУ в Луганській області подані позивачем документи не розглядав та не приймав рішення стосовно заяв позивача, а лише реалізував вже прийняте рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області.

Отже, судом не встановлено противності дій Головного управління ПФУ в Луганській області.

За правилами статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Суд зазначає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість відповідачем-1 як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій, що оскаржуються.

За таких обставин, позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 139 КАС України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул.Шевченка, буд.9, м.Сєверодонецьк, Луганська область, 93400, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма