Справа № 420/10963/22
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10963/22

Категорія: 106000000 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 31.10.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Одеській області, про визнання протиправними дій щодо повернення матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ (далі МВС) України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційна комісія Головного управління (далі ЛК ГУ) МВС України в Одеській області, про:

- визнання протиправними дій МВС України щодо повернення (оформленого листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 21 грудня 2021 року №58506/15-2021) матеріалів про призначення виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомогу у сумі 119 300 грн. у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі Порядок №850);

- зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомогу у сумі 119 300 грн. у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Порядку №850.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що інвалідність ІІІ групи йому встановлена 21 червня 2016 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" №208VIII (далі Закон №208VIII,) а тому на переконання позивача, розмір такої допомоги розраховується відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII (далі Закон №565-ХІІ) (в редакції чинній з 12 березня 2015 року) та відповідно до Порядку №850. Також, позивач вказує, що Порядком №850 чітко визначено, що підставою для призначення і виплати грошової допомоги є саме дата встановлення групи інвалідності, яку позивачу було повторно встановлено у 2017 році, що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії №305455 від 07 червня 2017 року.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що п.4 Порядку №850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вказував, що законодавець чітко визначив наступні умови для проведення відповідних виплат: встановлення вищої групу інвалідності протягом двох років після первинного встановлення інвалідності; встановлення іншої причини інвалідності або більший відсоток втрати працездатності протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідач звертав увагу суду, що дана норма закону передбачає можливість додаткової компенсації різниці між розмірами первинної та вторинної грошової допомоги, а не є дискримінаційною чи такою, що суперечить положенням законодавства.

Таким чином, враховуючи, що з моменту первинного огляду МСЕК позивачу пройшло більше 2 років, МВС України не вбачає законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

Третя особа позов не визнала, вказуючи, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по справі №420/504/19 ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області було подано до МВС України висновок щодо одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до Порядку №850 та інші документи.

Як вказувала третя особа, згідно листа ДФОП МВС від 21 грудня 2021 року №58506/15-2021 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було розглянуто відповідно до Порядку №850, та відповідачем було встановлено невідповідність наданих позивачем документів, що у свою чергу унеможливлювало затвердження МВС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, на переконання третьої особи, підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності працівника міліції, відсутні.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до МВС України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ЛК ГУ МВС України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо повернення матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність МВС України щодо не розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності відповідно до Порядку №850.

Зобов`язано МВС України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до Порядку №850.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі МВС України ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги МВС України посилається на те, що Закон №565-ХІІ, що діяв до набрання чинності Законом №580-VII, так само як і Закон №580-VIl не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми; положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у п.4 Порядку №850.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги МВС України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 з 26 червня 1974 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом №1335 о/с від 04 листопада 2015 року позивача було звільнено у запас ЗСУ за п.64 "б" (через хворобу).

06 листопада 2015 року за результатом медичного огляду постановою ВЛК ГУМВС України в Одеській області був встановлений причинний зв`язок: травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС.

21 червня 2016 року за результатом огляду обласної МСЕК позивачу встановлено третю групу інвалідності та визначено, що ступень втрати професійної працездатності у відсотках складає 60%. Дата чергового переогляду призначено на 21 червня 2017 року.

07 червня 2017 року під час повторного огляду обласною МСЕК позивачу було встановлено другу групу інвалідності з датою переогляду 06 червня 2019 року. Згідно довідки №128155 позивачу визначено до попередніх ще 10 % втрати професійної працездатності.

12 жовтня 2018 року позивач звернувся до ЛК ГУ МВС України в Одеській області з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності.

29 грудня 2018 року за №9/9240 ЛК ГУ МВС України в Одеській області було відмовлено у нарахуванні грошової допомоги в більшому розмірі. Повідомлено позивача про те, що відповідно до п.4 Порядку №85, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності буде встановлено вищу групу чи іншу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності. Первинна група інвалідності щодо позивача, згідно довідки обласної медико-соціальної експертної комісії №127143 була встановлена ще 21 червня 2016 року, а повторний огляд, відповідно до довідки Обласної МСЕК №128155 був здійснений 09 жовтня 2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по справі №420/504/19, задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до ЛК ГУ МВС України в Одеській області, МВС України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії:

- визнано протиправною відмову ЛК ГУ МВС України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Порядку №850;

- зобов`язано ЛК ГУ МВС України в Одеській області подати до МВС України висновок щодо одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Порядку №850;

- зобов`язано МВС України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Порядку №850;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у вищевказаній справі, апеляційну скаргу МВС України задоволено:

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до МВС України, ЛК ГУ МВС України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в частині висновку про задоволення заявлених позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України скасовано;

- прийнято у цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по справі №420/504/19, ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області було подано до МВС України висновок щодо одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до Порядку №850 та інші документи.

Згідно листа ДФОП МВС від 21 грудня 2021 року №58506/15-2021 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було розглянуто відповідно до Порядку №850, та відповідачем було встановлено невідповідність наданих документів позивачем, що у свою чергу унеможливлювало затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо повернення документів для призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач всупереч вимогам п.9 Порядку №850 не розглянув по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядком №850, повернув їх та відповідно не прийняв жодного з зазначених вище рішень, чим, на думку суду першої інстанції, вчинив протиправну бездіяльність.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на ту обставину, що Порядком №850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення.

Суд першої інстанції вважав, протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що, оскільки, відповідачем відповідне рішення за наслідками розгляду документів позивача прийнято не було, належним способом захисту позивача у даному випадку має бути зобов`язання розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності та прийняти відповідне рішення відповідно до вимог п.9 Порядку №850.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.6 ст. 23. Закону України "Про міліцію" №565-XII, п.п.1, 7, 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 6 ст. 23 Закону №565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно п.1 Порядку №850, цей порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (пп.2 п.3 Порядку №850).

Відповідно п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.п.6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у п.8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п.14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (п.п.9, 10 Порядку №850).

Отже, Порядком №850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п.5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ Закон №565-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

Разом з тим, відповідно до положень п.15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Підсумовуючи наведене та враховуючи вищенаведені попередні судові рішення винесені за позовами ОСОБА_1 , колегія суддів доходить висновку, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ та відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Як вбачається з матеріалів справи, МВС України діяло в порушення п.9 Порядку №850 за наслідками розгляду документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності, відповідного рішення про виплату коштів або ж про відмову у виплаті коштів не приймало, а повернуло документи листом від 21 грудня 2021 року №58506/15-2021, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Отже, Міністерство внутрішніх справ України, всупереч вимогам п.9 Порядку №850 не розглянуло по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Порядком №850, повернуло їх та, відповідно, не прийняло жодного з зазначених вище рішень, чим, як правильно встановив суд першої інстанції, вчинило протиправну бездіяльність, оскільки Порядком №850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо протиправної бездіяльності МВС України стосовно не розгляду по суті матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності.

Крім того, колегія суддів погоджується в з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів МВС України про те, що прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги не відноситься до компетенції МВС України, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , проходив службу та був звільнений саме з органів внутрішніх справ.

Аналогічна правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 30 січня 2018 року у справі №822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справі №808/1866/16, від 13 лютого 2018 року у справі №806/845/16, від 15 травня 2018 року у справі №161/16343/17 та від 19 вересня 2018 року у справі №750/2250/17.

Колегія суддів вважає вірним посилання суду першої інстанції на правовий висновок сформований Верховним Судом України у постановах від 18 березня 2014 року (справа №21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа №21-484а13) згідно з якою підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки відповідач відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій МВС України щодо повернення матеріалів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядку №850 та необхідність зобов`язати МВС України повторно розглянути документи та прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, із зазначенням мотивів відмови.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 січня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.