Справа № 260/344/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2023 рокум. Ужгород№ 260/344/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника адвоката Глаголу Ганну Петрівну звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 червня 2022 р. №71-СТ про самовільне залишення частини ОСОБА_1 в період з 27 травня 2022 року по 25 липня 2022 року.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ про усунення з посади та виведення у розпорядження командира батальйону №113-СТ від 14.07.2022 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розрахувати, a з ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнути виплати на користь позивача, грошового забезпечення та додаткову винагороду за наступні періоди та в наступних розмірах:

- в період з 27 травня по 25 липня 2022 року за 59 днів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, оклад за вислугу років, винагороду за особливості проходження служби, премію).

Відповідно до пункту 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви зокрема з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Виходячи з наданих позивачем документів до позовної заяви, в додатках відсутні копії в належних кількостях: електрокардіологічного досліждення №1586 від 07.06.2022 року (надано тільки два екземпляра), електронейроміоргафія (ЕНМГ/ЕМГ) №17.062 від 07.06.2022 року (надано тільки два екземпляра), протокол ехокардіографії від 14.07.2020 року (надано тільки два екземпляра), наказ командира військової частини НОМЕР_1 №71 від 11.06.2022 року (надано тільки два екземпляра), акт службового розслідування (надано тільки один екземпляр).

Також позивач до позовної заяви надав до суду нечитабельну копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №29 від 19.04.2022 року та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №31 від 19.04.2022 року, що є суттєвим недоліком позову, адже фактично позбавляє суд можливості дослідити зазначені копії.

Відповідно до пункту 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві вказується про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, позивачем не зазначено у кого знаходяться оригінали доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Представник позивача разом з позовною заявою подала до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування пропуску позивачем строку звернення з позовною заявою до суду, адвокат зазначила, що всі накази командирів не були доведені своєчасно до відома позивача, а тому оскаржити їх в місячний строк він був позбавлений можливості. Саме 16 листопада 2022 року, з дня отримання відповіді з оскаржуваним наказом №71 від 11.06.2022 року, на переконання представника позивача, починається відлік місячного строку звернення до суду. Також представник позивача зазначає, що 14 грудня 2022 року ОСОБА_2 в особі представника за договором про надання правової допомоги ОСОБА_3 подав позовну заяву щодо оскарження дій та рішень Військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 спірні правовідносини. Ухвалою від 19 грудня 2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано 10-ти денний строк з дня прийняття ухвали для усунення недоліків. 27 грудня 2022 року позивач усунув недоліки про що повідомив, надіславши заяву про усунення недоліків на адресу суду. 30 грудня 2022 року суд виніс ухвалу про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху. Тому вважає, що строк на звернення до суду з оскарженням дій військової частини НОМЕР_1 повинен бути поновлений з моменту прийняття ухвали про повернення позовної заяви. Також просить суд врахувати, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та з 16.11.2022 року в Державній установі «Інституті неврології, психіатрії та наркології», відділенні клінічної, соціальної психіатрії.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Нормами статті 122 КАС України передбачено диференційований підхід до регулювання тривалості строків звернення до адміністративного суду в залежності від статусу позивача та від категорії публічно-правового спору.

Тому передумовою вирішення питання про дотримання позивачем строків звернення до суду є оцінка характеру спірних правовідносин з метою визначення категорії спору.

Позивач заявив вимоги про визнання незаконними наказів відповідача від 11 червня 2022 року №71-СТ про самовільне залишення частини та від 14 липня 2022 року №113-СТ про усунення з посади та виведення у розпорядження командира батальйону.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, військова служба є різновидом публічної служби.

В силу приписів ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто для цієї категорії спорів законом установлено скорочений (протягом одного місяця) строк звернення до суду, якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у відносинах публічної служби.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 122 КАС України, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує накази відповідача від 11.06.2022 року та від 14.07.2022 року.

Водночас позовна заява фактично подана до суду поштовими засобами зв`язку лише 13.01.2023 року, тобто з істотним (у багато разів) пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Як видно з позовної заяви, представник позивача визнає факт пропуску строку звернення до суду, але водночас просить суд його поновити. Відповідне клопотання обґрунтовується тим, що адвокатом направлено адвокатський запит до відповідача щодо надання інформації та надання відповідних копій документів та наказів. 16.11.2022 року адвокатом отримано відповідь, до якої додані відповідні документи. Відтак представник позивача зазначає, що оскільки копію оскаржуваних наказів отримано лише 16.11.2022 року, строк на його оскарження пропущено з поважних причин, а позовна заява подається до суду протягом місяця з моменту отримання копії оскаржуваного наказу.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується такими мотивами.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі №420/4352/19, від 13.04.2020 у справі №520/11334/18, від 17.09.2020 у справі №186/1881/19, від 06.11.2020 у справі №826/14116/18.

На переконання суду, факт подання представником позивача адвокатського запиту та отримання відповіді на нього 16.11.2022 року не змінює моменту, з якого починає відлік строк звернення до суду з цим позовом, а свідчить лише про час коли позивач почав вчиняти дії для захисту своїх прав.

Також судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №240/12017/19 наголосила на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

У даному випадку позивач отримував грошове забезпечення під час військової служби, отже, з дня неотримання грошового забезпечення позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи законних інтересів.

Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року по справі №540/2097/18 виклав правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Також суд зазначає, що небажання особи дізнатися про порушення своїх прав та не вчинення активних дій для їх відновлення не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 в справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Таким чином, щодо відліку строку звернення до адміністративного суду, то суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. Відтак при визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності).

Натомість отримання копії оскаржуваного наказу в листопаді 2022 року на підставі відповідного адвокатського запиту, на чому наполягає представник позивача, жодним чином не свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з позовом про його оскарження, із заявленням перед судом клопотання про витребування додаткових доказів. В іншому разі нівелюється встановлений законом строк звернення до адміністративного суду, який буде залежати від волі позивача та вчинення ним певних дій.

Також суд зазначає, що 14 грудня 2022 року позивач вже звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду з даним позовом щодо оскарження дій та рішень Військової частини НОМЕР_1 . Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано 10-ти денний строк з дня прийняття ухвали для усунення недоліків.

Як зазначає представник позивача, 27 грудня 2022 року позивач усунув недоліки про що повідомив, надіславши заяву про усунення недоліків на адресу суду. Однак, 30 грудня 2022 року суд виніс ухвалу про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, позивач не скористався правом подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 30.12.2022 року про повернення позовної заяви, натомість подала повторно позовну заяву 13 січня 2023 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню судом підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №806/2321/16).

Суд доходить висновку, що наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно, заявлене клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не може бути задоволене.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала вважається виконаною у встановлений строк, якщо до вказаної дати необхідні документи були подані до канцелярії суду або відправлені поштою.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- належні копії всіх додатків до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи та зазначити у кого знаходяться оригінали доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин поважності пропуску строку звернення до суду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 169, 171, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Попередити позивача, що у випадку не виправлення недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху у встановлені судом строки, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. М. Калинич