Справа № 160/8464/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/8464/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року (суддя Сидоренко Д.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС-ПАРТНЕР» до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» звернулось з позовом до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року позов було задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товару №UА305000/2022/000022/1 від 18.05.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товару №UА305000/2022/000024/1 від 22.05.2022 року.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано, що подані до митного оформлення документи не дозволяли належним чином перевірити числове значення задекларованої митної вартості товару (відсутній транспортний документ про морське перевезення коносамент; договір експедитора з безпосереднім перевізником про морський фрахт; розмір морського фрахту суттєво відрізняється від підтверджених незалежними джерелами тарифів на перевезення (що суперечить п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України в частині обов`язку декларанта подавати митному органу достовірні та об`єктивні відомості)).

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 28.12.2020, про що внесений запис №000030623.

Основний вид діяльності: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

22.02.2021 між CHAOZHOU LEMONTREE TABLEWARE CO.,LTD., Китай (продавець) та ТОВ «НТС-ПАРТНЕР», Україна (покупець) укладено контракт №267/Т, згідно предмета якого, продавець продає, а покупець купує посуд порцеляновий в керамічний (товар), ціна, асортимент, кількість та умови поставки якого вказані у комерційному рахунку.

ТОВ «НТС-ПАРТНЕР» були подані електроні митні декларації №UA305110/2022/008084 від 17.05.2022, №UA305110/2022/008491 від 21.05.2022, в яких митну вартість товару розраховано за основним методом за ціною договору (контракту), а саме митні декларації:

До МД №UA305110/2022/008084 від 17.05.2022 позивач подав до митного органу: зовнішньоекономічний контракт від 22.02.2021 №267/Т, рахунок (інвойс) від 26.12.2021 № ІV210601-4B, платіжне доручення від 03.02.2022 №13, специфікація від 26.12.2021, митна декларація країни відправлення від 27.12.2021 №11512190, рахунки перевізника від 18.04.2022 №СLL267/22 та від 13.05.2022 №CLL267.3/22, довідка перевізника від 13.05.2022 № CLL14395, платіжне доручення від 18.04.2022 №18/05/22.

До МД №UA305110/2022/008491 від 21.05.2022 позивач подав до митного органу: зовнішньоекономічний контракт від 22.02.2021 №267/Т, рахунок (інвойс) від 25.12.2021 № ІV210624-1, специфікація від 25.12.2021 №10, митна декларація країни відправлення від 26.12.2021 №11512152 та №11512153, рахунки перевізника від 19.04.2022 №876, довідка перевізника від 18.05.2022 № 18/05/22.

Відповідачем відповідно до ч.3 статті 53 МК України було здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару: транспортні документи, а саме коносамент на морський фрахт; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями; інші документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару.

Позивачем було надано по МД №UA305110/2022/008084 від 17.05.2022: коносамент на морський фрахт з порту SHEKOU (Китай) до порту Одеса (Україна) з позначкою «freight collect», що узгоджується з умовами поставки FOB; платіжне доручення №13 від 03.02.2022; платіжне доручення №281 від 18.02.2022 про сплату коштів виконавцю (організатору) транспортно-експедиційних послуг «за морський фрахт по рахунку №СLL267/22 від 18.04.2022 найменування виконаних послуг є наступним: «відшкодування витрат на морський фрахт п.Шекоу-Константа на користь лінійного агента. Експедиторська винагорода».

По МД №UA305110/2022/008491 від 21.05.2022 від подання додаткових документів або від консультацій з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі декларант відмовився.

Відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення від 18.05.2022 №UA305000/2022/000022/1 та від 22.05.2022 №UA305000/2022/000024/1 про коригування митної вартості товарів.

В оскаржуваному рішенні від 18.05.2022 №UA305000/2022/000022/1, в графі 33, відповідач вказав таке:

В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, встановлено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин: 1) подані декларантом до митного оформлення документи, відповідно до умов, зазначених у статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості; 2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості; 3) подані декларантом додаткові документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості. За результатами розглядуваних для підтвердження митної вартості документів встановлено наступне. Товар імпортується на умовах поставки FOB SHEKOU, SHENZHEN (Китай) та переміщується у 40-футовому морському контейнер підвищеної місткості (HighCube). Згідно документів, зазначених в наданих до митного оформлення заявках на перевезення, узгоджений між імпортером та виконавцем транспортно-експедиційних послуг тариф на морський фрахт даного контейнера по маршруту FOB порт SHEKOU (Китай)- порт CONSTANTA (Румунія) склав 5460 доларів США, а за маршрутом автоперевезення від порту CONSTANTA (Румунія) до міста Виноградів (Україна) - 2361 доларів США. При цьому, середня відстань морського перевезення по судоходній лінії MSC становить більше 13 тисяч кілометрів. За наявними у митного органу офіційними даними державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» середня ціна морського перевезення 40-футового контейнера з порту SHENZHEN (Китай) становить 12000 доларів США. Вказана значна різниця у вартості морського фрахту викликає сумнів у достовірності заявлених транспортних витрат. При цьому, коносамент на морський фрахт до митного оформлення не надавався, хоча й передбачений контрактом. На тлі вкрай низької фактурної ціни товарів, яка як мінімум вдвічі менша за вартість аналогічних товарів китайського походження, митне оформлення яких вже завершено, та майже в 10 разів нижче продажної ціни цих товарів на ринку України (до прикладу, фактурна вартість порцелянового чайного набору з 13 предметів артикулу РТ0111-А становить 3,97 долара США за набір, в той час як ціна цього товару зі знижками в інтернет магазинах українського ринку складає більше 2100 грн. або орієнтовно 72 долари США), вказане викликає сумнів у достовірності зовнішньоекономічної операції в цілому. З урахуванням зазначеного вище, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості, у зв`язку з чим, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ було здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема:- транспортні документи, а саме коносамент на морський фрахт;- документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару. Також, відповідно до частини 5 статті 55 МКУ декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На запит митного органу декларантом надано наступні документи: коносамент на морський фрахт з порту SHEKOU (Китай) до порту Одеса (Україна) з позначкою «freight collect», що узгоджується з умовами поставки FOB; платіжне доручення №13 від 03.02.2022р.; платіжне доручення №281 від 18.02.2022р. про сплату коштів виконавцю (організатору) транспортно-експедиційних послуг «за морський фрахт по рахунку №СLL267/22 від 18.04.2022 найменування виконаних послуг є наступним: «відшкодування витрат на морський фрахт п.Шекоу-Константа на користь лінійного агента. Експедиторська винагорода». Вказане викликає сумнів, чи зазначена сума є сумою морського фрахту, оплаченою безпосередньому перевізнику, чи вона є тільки сумою експедиторської винагороди експедитору. Договір експедитора з безпосереднім перевізником про морський фрахт не надавався. Отже, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, право на проведення консультації з митним органом відповідно до частини 5 ст.55 МКУ декларант не використав, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався відповідно до положень частини другої ст.58 МКУ, оскільки відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувались у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МКУ. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів. Відповідно до ст.64 МКУ, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації. При визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості аналогічних товарів, оформлених в межах прямих контрактів за наступними митними деклараціями: МД № UA500500/2022/001639 від 20.01.2022, UA500500/2022/004605 від 09.02.2022; № UA100380/2022/302032 від 27.01.2022. Отже, з урахуванням найменшої з наявних вартостей, визначена за резервним методом митна вартість товарів становить: 3,14Дол.США/кг *11249,81кг = 35324,40Дол.США. Декларант або уповноважена ним особа має право на випуску вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів- декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митного органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

В оскаржуваному рішенні від 22.05.2022 №UA305000/2022/000024/1, в графі 33, відповідач вказав таке:

В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, встановлено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин: 1) подані декларантом до митного оформлення документи, відповідно до умов, зазначених у статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості; 2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості; 3) подані декларантом додаткові документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості. Товар імпортується на умовах поставки FOB SHEKOU, SFIENZHEN (Китай) переміщується у двох 40-футових морських контейнерах підвищеної місткості (High Cube). Згідно документів, зазначених в наданих до митного оформлення заявках на перевезення, узгоджений тариф на морський фрахт кожного з контейнерів по маршруту FOB порт SHEKOU (Китай) - митний кордон України склав 6531 доларів США. Зокрема, варто зазначити, що заявка на перевезення датована 19.04.2022, в той самий час як згідно поданого до митного оформлення коносаменту, контейнери були завантажені на судно в порту SHEKOU, SHENZHEN ще 01.01,2022 (за кілька місяців до укладеної заявки на перевезення). Окрім того, відсутні документально підтверджені дані, згідно з якими можливо визначити вартість морського перевезення між портами SHEKOU, SHENZHEN і портом CONSTANTA, та окремо вартість автоперевезення за маршрутом від порту CONSTANTA (Румунія) до міста Виноградів (Україна). При цьому, середня відстань морського перевезення по судоходній лінії MSC становить більше 13 тисяч кілометрів, а за офіційними даними державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» середня ціна морського перевезення 40-футового контейнера з порту SHENZHEN (Китай) становить 12000 доларів США. Вказана значна різниця у вартості морського фрахту викликає сумнів у достовірності заявлених транспортних витрат. На тлі вкрай низької фактурної ціни товарів (яка як мінімум вдвічі менша за вартість аналогічних товарів китайського походження, митне оформлення яких вже завершено, та майже в 10 разів нижче продажної ціни цих товарів на ринку України (до прикладу, фактурна вартість порцелянового чайного набору з 13 предметів артикулу РТ0111-А становить 3,97 долара США за набір, в той час як ціна цього товару зі знижками в інтернат магазинах українського ринку складає більше 2100 гри. або орієнтовно 72 долари США), вказане викликає сумнів у достовірності зовнішньоекономічної операції в цілому. З урахуванням зазначеного вище, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості, у зв`язку з чим, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ було здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема: - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару. Також, відповідно до частини 5 статті 55 МКУ декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Від подання додаткових документів або від консультацій з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі декларант відмовився. Отже, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, право на проведення консультації з митним органом відповідно до частини 5 ст.55 МКУ декларант не використав, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався відповідно до положень частини другої ст.58 МКУ, оскільки відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувались у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МКУ. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів. Відповідно до ст.64 МКУ, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації. При визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості аналогічних товарів, оформлених в межах прямих контрактів за наступними митними деклараціями: МД №UA500500/2022/001639 від 20.01.2022, UA500500/2022/004605 від 09.02.2022; № UA100380/2022/302032 від 27.01.2022, UA305110/2022/008251 від 18.05.2022. Отже, з урахуванням найменшої з наявних вартостей, визначена за резервним методом митна вартість товарів становить 3,14 Дол.США/кг*27105кг=85109,70 Дол.США. Декларант або уповноважена ним особа має право на випуску вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів- декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митного органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених рішень доведено не було.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товар.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність доказів того, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Як було встановлено судом першої інстанції, в рішенні від 18.05.2022 №UA305000/2022/000022/1 вказано, що при визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості аналогічних товарів, оформлених в межах прямих контрактів за відповідними деклараціями (МД № UA500500/2022/001639 від 20.01.2022р., UA500500/2022/004605 від 09.02.2022р.; № UA100380/2022/302032 від 27.01.2022р.) та в рішенні від 22.05.2022 №UA305000/2022/000024/1 вказано, при визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості аналогічних товарів, оформлених в межах прямих контрактів за наступними митними деклараціями: МД №UA500500/2022/001639 від 20.01.2022р., UA500500/2022/004605 від 09.02.2022р.; № UA100380/2022/302032 від 27.01.2022р., UA305110/2022/008251 від 18.05.2022р.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частинами 2,3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - SHEKOU, SHENZHEN, China, згідно з Інкотермс 2020.

Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 01.01.2022 №21121023 товар було завантажено на судно 01.01.2022. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Також судом першої інстанції було встановлено, що позивачем відповідачу надавались документи від перевізників ТОВ «Керріленд Логістик» та ТОВ «Супрамарін» із зазначенням відомостей щодо вартості перевезення товару, яка була заявлена в обох митних деклараціях, відповідно до приписів п.6 ч.2 ст.53 МК України, інформація про яку вказана у гр.17 рішень про коригування митної вартості.

Вірно судоми першої інстанції було зазначеного, що МК України зобов`язано декларанта надати митному органу тільки документ із відомостями щодо вартості перевезення товару, при цьому обов`язку підтвердження оплати вартості перевезення на декларанта законом не покладено, тобто подання доказів оплати є правом декларанта.

Зауваження митного органу до наданих на підтвердження заявленої митної вартості товарів документів, що викладені у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, судом першої інстанції вірно було розцінені необґрунтованими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС-ПАРТНЕР» до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 18 січня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш