Справа № 340/4988/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4988/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства юстиції України

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року (суддя Жук Р.В.) в адміністративній справі

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих

про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Арбітражного керуючого ОСОБА_1 , в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом від 12.09.2022 за № 113/09/22, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 180 (сто вісімдесят) днів, на підставі подання від 08.08.2022 № 1642; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 4006/5 від 22.09.2022 «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого».

Також позивачем подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 4006/5 від 22.09.2022 «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у забезпеченні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює професійну діяльність у статусі арбітражного керуючого.

В результаті здійснення контролю за діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_1 складено Акт від 21.07.2022 № 7, в якому зафіксовано порушення з боку позивача вимог абз. 3 ч. 1 ст. 61 61 КУзПБ, що стало підставою для притягнення до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 180 (сто вісімдесят) днів відповідно до рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом від 12.09.2022 за № 113/09/22 та наказу Міністерства юстиції України № 4006/5 від 22.09.2022, які є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані рішення носять очевидний протиправний характер, їх прийняття призводить до неможливості виконання позивачем повноважень арбітражного керуючого.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача відносно того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити реалізацію виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Натомість суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим та невірним.

За приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Суд апеляційної зазначає, що з матеріалів адміністративної справи не вбачаються очевидні ознаки протиправності оскаржуваних рішень суб`єктів владних повноважень. Зазначені заявником ознаки не є очевидними, а є оскаржуваними, про що подано відповідний позов в даній справі.

Позивач також не довів належними доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених/оспорюваних прав/ інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття заходів забезпечення позову. Доводи заяви зводяться лише до припущень такого ускладнення.

При цьому ухвала суду першої інстанції про встановлення заходів забезпечення позову також не містить належного обґрунтування очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень з посиланням на норми чинного законодавства, а також не містить мотивів суду, за яких той дійшов висновку, що може скластися ситуація, при якій для відновлення прав позивача у подальшому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат або взагалі їх відновлення стане неможливим.

Доводи апелянта про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд апеляційної інстанції не знаходить достатніми для зупинення дії оскаржуваних рішень відповідачів, адже ухвалюючи рішення про забезпечення позову у вказаний спосіб, суд фактично втрутиться у дискреційні повноваження Міністерства юстиції України з вирішення питань щодо проходження публічної служби арбітражним керуючим, що є неприпустимим відповідно до вимог чинного законодавства.

Також судом першої інстанції не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 800/521/17, який викладений у постанові від 28.03.2018 у справі з питань проходження публічної служби, відповідно до якого позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що заява Арбітражного керуючого Стіфутіна Ігоря Валерійовича про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Ухвала суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 340/4988/22 скасувати.

У задоволенні заяви Арбітражного керуючого Стіфутіна Ігоря Валерійовича про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 19 січня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 січня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров