Справа № 211/369/23
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/369/23
Провадження № 2-а/211/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Зоріної С.М.,

представника позивача Маркози Н.О., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

встановив:

позивач ГУ ДМС звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 та просить суд продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства відповідача терміном на 6 місяців, з 20.01.2023 по 20.07.2023, посилаючись на відсутність можливості ідентифікувати особу відповідача для встановлення його особистості, з врахуванням наданих відповідей з посольства Республіки Білорусь, та надання додаткового часу для подальшого збору відомостей про встановлення особи відповідача та видворення за межі України. В обґрунтування вимог зазначено, що 13.01.2022 ГУ ДМС в Дніпропетровській області отримано подання ГУ НА в Дніпропетровській області про те, що 20.01.2022 з ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» звільняється громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 03.12.2020 Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. В поданні зазначено, що суспільно небезпечні діяння ОСОБА_1 можуть призвести до продовження скоєння кримінальних правопорушень на території України. Аналогічний лист надійшов від СБУ у Дніпропетровській області. Востаннє відповідач здійснив в"їзд в Україну у 2008 році за паспортним документом громадянина Республіки Білорусь та з того часу не виїжджав. Рішенням суду від 18 січня 2022 року ухвалено примусово видворити за межі території України відповідача та затримати його, помістивши до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення. 20.01.2022 від посольства Республіки Білорусь надійшла відповідь, що по облікам АС «ПАСПОРТ» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться. Для визначення належності до громадянства Республіки Білорусь, йому необхідно особисто звернутись до Посольства. 27.01.2022 від Генерального консульства російської федерації надійшов лист про те, що відомості про наявність громадянства російської федерації ОСОБА_1 , відсутні. Тому враховуючи, що ОСОБА_1 не надав вичерпних пояснень, відомостей про батьків та місце проживання на територіях зазначених держав, а також додаткових документів, для встановлення його особистості, ГУ ДМС у Дніпропетровській області не мав можливості ідентифікувати особу відповідача, у зв`язку з чим просить задовольнити вимоги, продовживши термін перебування в пункті тимчасового перебування для подальшого збору відомостей для ідентифікації його особи та видворення за межі України, терміном на шість місяців а саме з 20.01.2023 року по 20.07.2023 рік та допустити рішення до негайного виконання.

Ухвалою суду від 13 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19 січня 2023 року доручено Державній установі «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в приміщенні цього суду, за участю у ній відповідача ОСОБА_1 . Зобов`язано Державну установу «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні, ДМС» забезпечити участь адвоката, як представника громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для надання йому професійної правничої допомоги протягом розгляду даної адміністративної справи.

В судовому засіданні представник позивача на вимогах наполягала з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

Відповідач проти позову заперечував, просив надати йому можливість самостійно покинути країну.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22 вересня 2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

Частина 1 статті 30 Закону №3773-VI, встановлює, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частина одинадцята статті 289 КАС України передбачає, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частини дванадцята та тринадцята статті 289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Юридичний аналіз конструкцій даних норм щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації. Але в будь-якому випадку повинна існувати така умова як примусове видворення.

Так, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року ухвалено примусово видворити за межі України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допустити рішення до негайного виконання. Затримати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року частково задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. А саме, прийнято рішення: продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають а Україні, громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 20.07.2022 по 20.01.2023, в решті вимог - відмовлено.

Нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця чи особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та (або) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

З наведеного вбачається, що інформація щодо іноземця чи особи без громадянства та документи, які необхідні для його ідентифікації мають бути надані саме з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив місцем народження Республіку Білорусь, де проживав до 7 років, звідки виїхав разом з батьками до російської федерації та навчався там в школі. Батьки згодом виїхали до Республіки Білорусь, він в 1992 році залишився проживати в російській федерації разом з тіткою. Паспорту громадянина Республіки Білорусь він не отримував.

За даними генерального консульства російської федерації в м. Харків від 27.01.2022 № 456, інформацією про російське громадянство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , консульство не володіє.

Посольство Республіки Білорусь в Україні листом від 20.01.2022 повідомило, що по облікам АС «Паспорт» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться.

Приписи частини першої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначають, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

При цьому в силу положень частини п`ятої статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з абзацом 1 частини четвертої статті 30 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визнаний в Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

З гідно пункту 1 розділу VІ Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, визначені чинним законодавством заходи щодо ідентифікації особи ОСОБА_1 та документування усіх обставин - позивачем не були вжиті своєчасно та у повному і достатньому обсязі, внаслідок чого саме і виникла необхідність продовження строку затримання та перебування ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, що може призвести в свою чергу як до порушення прав затриманої особи так і до невиправданих витрат з державного бюджету внаслідок тривалого утримання ОСОБА_1 в ПТПІ.

Так, як підтверджено матеріалами адміністративної справи та не спростовується позивачем по справі:

-запити до Генерального консульства російської федерації в Україні № 1264-350/000235-22 та до Посольства Республіки Білорусь в Україні № 1264-348/000235-22 щодо підтвердження особи ОСОБА_1 було подано ще 20.01.2022 року. Разом з тим, до вказаних запитів (виходячи з їх змісту) не долучалися кольорова фотокартка особи, заповнена анкета визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство;

- відповіді на вказані запити було вже отримано від Посольства Республіки Білорусь в Україні 20.01.2022 року, і відповідно від Генерального консульства Російської Федерації в Україні 27.02.2022 року, але за їх змістом особу ОСОБА_1 не ідентифіковано як громадянина вказаних держав, якому оформлювався паспорт.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. 289 КАС України, суд

ухвалив:

позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Повне рішення складено 20 січня 2023 рік.

Суддя: Н. О. Сарат