Справа № 320/483/23
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2023 року Київ № 320/483/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №82 від 22.09.2022 про відмову у призначенні їй пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 15.09.2022 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Суддя, дослідивши позовну заяву в межах ч.1 ст.171 КАСУ, на предмет дотримання ст.ст.160, 161 КАСУ, приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з наданням заявниці десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання позову у новій редакції із зазначенням у ньому:

фактичних обставин набуття заявницею страхового стажу, який дає право на пенсію за віком не менше 29 років із конкретизацією періодів роботи, що зараховуються до страхового стажу; надання документів, що підтверджують періоди роботи з 03.09.1979 по 23.03.1985 рр. на посаді оператора МСБ центральної бухгалтерії та з 01.05.1988 по 12.05.1988 на посаді касира за переводом з екскурсбюро (наказів про прийняття на роботу, призначення на посаду (переведення в межах підприємства, наказів про звільнення тощо)) або надання уточнюючих довідок підприємства, у яких має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до страхового стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; надання копії пенсійної справи заявниці; обґрунтування обставин порушення прав, свобод та інтересів позивачки прийнятим рішенням із розкриттям змісту порушених прав; оригіналу квитанції про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1984,80 грн.; довідки ВПО, трудової книжки позивачки НОМЕР_1 ; рішення №82 від 22.09.2022, свідоцтва про реєстрацію СПД в належним чином засвідчених копіях (в тому числі і для примірника позовної заяви та доданих до нього документів для відповідача), згідно з п.5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020); копії сторінок 12-15 трудової книжки позивачки та повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків в придатному для читання вигляді.

Одночасно, суд звертає увагу, що наведення змісту положень законів, інших нормативно-правових актів, цитування у позовній заяві їх приписів без відповідної фактичної аргументації оспорюваних дій та/або рішення не є обґрунтуванням твердження про порушення прав та інтересів заявника.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд зважає на таке:

за приписами ч. 3 ст. 161 КАСУ, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2022 року, становить 2 481,00 грн.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, позивачкою заявлено дві вимоги немайнового характеру: визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобов`язання ГУ ПФУ повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії, тобто позивачці необхідно було оплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1984,80 грн.

Позаяк, судовий збір за жодну з позовних вимог позивачкою сплачений не був, а в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Розглянувши доводи клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке:

відповідно до ст.133 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з цим, законодавцем визначено, що підставою для ухвалення судом відповідного рішення є незадовільний майновий стан сторони. Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) визначається судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір за звернення до суду. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судом встановлено, що позивачкою не надано доказів в підтвердження наявності умов, з якими закон пов`язує можливість звільнення позивачки від сплати судового збору.

Окрім того, суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про зменшення розміру судового збору чи звільнення від його сплати. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору, чого заявницею зроблено не було.

При цьому, суд зазначає, що адміністративні справі із соціальних спорів у Київському окружному адміністративному суді складають 90% від всіх інших справ, при цьому всі заявники є або пенсіонерами, або соціально вразливими категоріями громадян та сплачують судовий збір на загальних засадах.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, виходячи із принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору.

Отже, ОСОБА_1 необхідно оплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1984,80 грн.

Також, ч. 1 ст. 161 КАСУ визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Поміж іншого, відповідно до ч. 4, 5 ст. 94 КАСУ копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, порядок засвідчення копії документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01.07.2020 № 144 з 2021-09-01). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, як вбачається з додатків до позовної заяви, заявницею до позову додано копії документів (довідки ВПО, трудової книжки НОМЕР_1 ; рішення №82 від 22.09.2022, свідоцтва про реєстрацію СПД), які не містять належних відміток про засвідчення копій, передбачених п. 5.26 ДСТУ 4163-2020, а саме слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, ст. 161 КАС України встановлено вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 4 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 КАСУ зазначається, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Однак, додані до позову копії сторінок 12-15 трудової книжки та повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків надані у непридатному для читання вигляді (затемнені і розмиті фрагменти тексту документу), що виключає можливість для суду встановити їх зміст.

Зазначені вище недоліки вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Частиною 1 ст. 169 КАСУ передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного КАСУ.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає КАСУ, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 94, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачці десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.