Справа № 520/18453/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р.Справа № 520/18453/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, по справі № 520/18453/2020

за позовом Селянського фермерського господарства "Олімп"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 року позивач Селянське фермерське господарство «Олімп» (далі СФГ «Олімп», підприємство) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2122510/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.09.2020 року, № 2122509/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 10.09.2020 року, № 2122507/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 13.09.2020 року, № 2122508/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 14.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних поданих Селянського фермерського господарства «Олімп» податкових накладних: № 1 від 09.09.2020 року, № 2 від 10.09.2020 року, № 4 від 13.09.2020 року, № 5 від 14.09.2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року адміністративний позов СФГ «Олімп» задоволено, а саме:

- визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2122510/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 09.09.2020 року, № 2122509/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 10.09.2020 року, № 2122507/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 13.09.2020 року, № 2122508/31165611 від 10.11.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 14.09.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних Селянського фермерського господарства «Олімп» податкових накладних: № 1 від 09.09.2020 року, № 2 від 10.09.2020 року, № 4 від 13.09.2020 року, № 5 від 14.09.2020 року.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь СФГ «Олімп» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі по 4.204,00 грн з кожного.

Не погодившись із судовим рішенням, ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 року повернуто скаржнику.

06.09.2021 року СФГ «Олімп» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, якою просить зобов`язати Державну податкову службу України протягом 10 робочих днів з дня отримання ухвали за результатами розгляду цієї заяви подати безпосередньо до суду звіт про виконання судового рішення; у випаду невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року по справі № 520/18453/2020 або неподання звіту про виконання судового рішення накласти на Голову ДПС України штраф у розмірі, передбаченому п. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом СФГ «Олімп» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- встановлено Державній податковій службі України строк для подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 520/18453/2020 за адміністративним позовом СФГ «Олімп» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії;

- зобов`язано Державну податкову службу України у тридцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 520/18453/2020 за адміністративним позовом СФГ «Олімп» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із судовим рішенням, Державною податковою службою України подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви СФГ «Олімп» відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарг відповідач зазначив, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Також відповідач зазначив, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання Державною податковою службою України судового рішення у справі № 520/18453/2020.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про встановлення судового контролю суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, з вказаного вище слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Стосовно сутності судового контролю колегія суддів з посиланням висновок постанови Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 295/13613/16-а зазначає, що ст. ст. 382-383 КАС України визначено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

У цій справі Верховний Суд акцентував увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається зі змісту поданої підприємством заяви про встановлення судового контролю, в ній позивач повідомив про те, що на момент подання заяви 06.09.2021 року - рішення суду від 25.02.2021 року у справі № 520/18453/2020, яке набрало законної сили 22.06.2021 року, відповідачем не виконано.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Таким чином, позивач має право звернутися із заявою (клопотанням) про встановлення судового контролю, у разі існування ризику його невиконання.

Водночас, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, закон не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено такий обов`язок.

Однак, за змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону №1402-VIII щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Такий висновок щодо застосування норм права наведено Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі № 340/962/19, а також в ухвалі Верховного Суду від 13.12.2021 у справі № 826/3235/16.

Твердження апелянта, що виконання судового рішення неможливе без дотримання п. 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.11.2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246) колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки дотримання вказаного пункту Порядку № 1246 стосується фактичної реєстрації податкової накладної, в той час, як рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року визнано протиправною відмову у реєстрації оскаржуваних податкових накладних, а предметом апеляційного перегляду ухвали Харківського окружного адміністративного суду є встановлення судового контролю по зобов`язанню Державної податкової служби України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних СФГ «Олімп» податкових накладних: № 1 від 09.09.2020 року, № 2 від 10.09.2020 року, № 4 від 13.09.2020 року, № 5 від 14.09.2020 року.

При цьому, п. 19 Порядку № 1246 чітко передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Колегія суддів надає критичну оцінку доводам контролюючого органу з посиланням на не дослідження судом першої інстанції факту наявності або відсутності достатньої суми реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ, оскільки доводів саме на наявність або відсутність такого реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Посилання контролюючого органу на відсутність постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання ДПС України судового рішення по справі № 520/18453/2020, як на вичерпні заходи примусового виконання рішення суду колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

При цьому, ст. 370 КАС України встановлено обов`язковість судових рішень.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч. 1 ст. 370 КАС України).

З огляду на викладене, наявність здійснення позивачем заходів примусового виконання судового рішення не звільняє відповідача від принципу обов`язковості судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів вчинено всіх можливих та необхідних дій для виконання рішення суду.

Отже, враховуючи вищевикладене та тривале невиконання відповідачем судового рішення, судом першої інстанції ухвалено правомірну ухвалу про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Посилання відповідача на те, що рішення суду першої інстанції на даний час виконано і податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки виконання судового рішення не спростовує висновки суду першої інстанції про необхідність встановлення судового контролю на час розгляду вказаної заяви.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування оскаржуваної ухвали про зобов`язання подати звіт про виконання рішення.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 520/18453/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 19.01.2023 року