Справа № 420/15838/22
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення 10691,77 грн., -

СУТЬ СПОРУ:

Військова академія (м. Одеса) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила: стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10, 65009, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 10691(десять тисяч шістсот дев`яносто одна) грн. 77 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. На підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 17.07.2019 року № 414 відповідача зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академій та на підставі наказу начальника Військової академії від 17.07.2019 року № 64-РС призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 17.07.2019 року № 152 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 17.07.2019 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. 20 липня 2017 року між МО України в особі начальника Військової академії генерал-майором ОСОБА_2 та курсантом ОСОБА_1 укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». ОСОБА_1 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 27.10.2021 року № 68-РС, згідно рапорту та протоколу Вченої ради Військової академії від 28.09.2021 року № 2 солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Виходячи з довідки-розрахунку від 27.10.2021 року № 1/55/1960, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії (м. Одеса) становить 10691,77 грн. ОСОБА_1 з довідкою-розрахунком від 27.10.2021 року № 1/55/1960 згоден та зобов`язався сплатити суму заборгованості на рахунок Військової академії протягом року. Разом з тим, добровільного переказу коштів на розрахунковий рахунок позивача в рахунок існуючої заборгованості відповідач не здійснив.

Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року позовну заяву Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення 10691,77 грн. було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 17.07.2019 року № 414 ОСОБА_1 зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії та на підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 17.07.2019 року № 64-РС призначено на посаду курсанта.

Згідно з вимогами п.п.15-16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, 20.07.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії генерал-майором Гуляк О.В. та курсантом ОСОБА_1 було укладено контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант».

Відповідно до умов цього Контракту ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 17.07.2019 року № 152 ОСОБА_1 було призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 17.07.2019 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання.

Наказом начальника Військової академії від 27.10.2021 року № 68-РС, згідно рапорту та протоколу Вченої ради Військової академії від 28.09.2021 року № 2 у відповідності до абз. 3 п. 3.1, абз. 8 п. 3.2. та п. 3.9 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року № 490, солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту, відповідно до п. 35, 36, 195 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 та п. 2.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

На виконання пункту 3 Порядку № 964, Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Згідно з пунктом 3 Наказу № 419/831/240/605/537/219/534, відшкодовані за утримання курсантів у вищих навчальних закладах кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки-розрахунку від 27.10.2021 року № 1/55/1960, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії (м. Одеса) становить 10691,77 грн.

При цьому, ОСОБА_1 з довідкою-розрахунком від 27.10.2021 року № 1/55/1960 згоден та зобов`язався сплатити суму заборгованості на рахунок Військової академії протягом року, про що зроблено в ній відповідну відмітку.

Як вказує позивач, станом на час звернення до суду відповідач добровільного переказу коштів в рахунок існуючої заборгованості не здійснив.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого указом Президентом України від 06.04.2011 року № 406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно з п.3 зазначеного Положення основним із завдань Міністерства оборони України є формування і реалізація державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, у галузі оборонного планування, військової освіти та науки.

Відповідно до положень Закону України «Про Збройні Сили України» та статуту Військова академія (м. Одеса) входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України.

Згідно з положеннями ст.15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі, і Військової академії, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до положень ст.ст.3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що фінансування Збройних Сил України, до структури яких входять і військові навчальні заклади, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (ч.10 ст.25) передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно з п.3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п.5 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», - за весь період навчання.

Згідно з п.п.7-8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.

Станом на час розгляду справи відомостей про добровільне відшкодування витрат пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії (м. Одеса) в сумі 10691,77 грн. до суду не надходило.

На підставі зазначеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) в сумі 10691,77 грн. є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення експертиз, тому судові витрати не стягуються.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Військової академії (м. Одеса) (вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, ідентифікаційний код 24983020) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 10691,77 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) () витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 10691,77 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко