Справа № 420/13267/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, щодо: не виплати грошової компенсації за перебуванням на лікарняному з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року; не виплати грошової компенсації при звільненні за невикористану відпустку за 2018 у кількості 18 діб, за 2020 у кількості 05 діб та 2021 рік у кількості 15 діб; не включення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні;

зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за листком непрацездатності з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року;

зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2018 у кількості 18 діб, за 2020 у кількості 05 діб та 2021 рік у кількості 15 діб;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з включенням індексації грошового забезпечення із відрахуванням раніше проведеної виплати одноразову грошову допомогу при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні не включено при її розрахунку індексацію грошового забезпечення, згідно архівних відомостей за період з жовтня 2017 року по квітень 2022 року ОСОБА_1 нарахована та була виплачена індексація кожного місяця. У зв`язку з чим 31.08.2022 р. до Головного управління Національної поліції в Одеській області направлено адвокатський запит № 6/31/08/22-3 в інтересах позивача з вимогою здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум, на який від Головного управління Національної поліції в Одеській області отримано лист (відповідь) за реєстраційним номером 14/132аз від 07.09.2022 про відмову у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації.

Також представник позивача зазначає, що відповідно до наказів ГУНП в Одеській області № 1814 о/с від 28.11.2018 року ОСОБА_1 за 2018 рік не використав 18 доби оплачуваної відпустки. В 2020 році ОСОБА_1 не використав 5 діб оплачуваної відпустки згідно до наказу ГУНП в Одеській області № 1229 о/с від 11.09.2020 року. В 2021 році ОСОБА_1 не використав 15 діб оплачуваної відпустки згідно до наказу ГУНП в Одеській області № 385 о/с від 26.02.2021 року. З метою досудового врегулювання спору, 07.09.2021 року направлено адвокатський запит №1/07/0922-3 від 07.09.2022 року в інтересах позивача до відповідача з вимогою нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію заробітної плати (грошового забезпечення) за наступний період: 18 доби невикористаної відпустки за 2018 рік; 05 доби невикористаної відпустки за 2020 рік; 15 доби невикористаної відпустки за 2021 рік. Виплати грошове забезпечення під час перебування на лікарняному за жовтень місяць 2021 року. 14.09.2022 року отримано лист (відповідь) за № 14/140аз від 13.09.2022 р. за підписом начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Одеській області Т.П. Францевої, з якої вбачається, що позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації за невикористані відпустки без обґрунтування та посилання на норми Закону. Також відмовлено у виплаті грошового забезпечення під час перебування на лікарняному за жовтень місяць 2021 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Представник відповідача вказує, що з розрахункових листів ОСОБА_1 за жовтень 2021 року та за листопад 2021 року вбачається, що грошове забезпечення за вказані місяці було нараховано та виплачено у повному обсязі, тобто тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 не вплинула на обсяг виплаченого грошового забезпечення та будь-які кошти з грошового забезпечення у жовтні та листопаді, зокрема у період з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року, не відраховувалися. Крім того, чинним законодавством України, яке регулює спірні правовідносини не передбачено виплату компенсації поліцейським за перебування на лікарняному. Враховуючи те, що кошти з грошового забезпечення ОСОБА_1 в період тимчасової непрацездатності не утримувались, а компенсація за перебування останнього на лікарняному не передбачена чинним законодавством, позовні вимоги, зокрема, в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати грошової компенсації за перебуванням на лікарняному з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року та зобов`язання ГУНП в Одеській області нарахування та виплати грошову компенсацію за перебуванням на лікарняному з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року є безпідставними та необґрунтованими.

Також представник відповідача зазначає, що відповідно до наказу № 735 о/с від 14.04.2022 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 14.04.2022 за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) - відрахувавши з грошового забезпечення кошти за 14 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік. В подальшому, наказом ГУНП в Одеській області від 16.09.2022 № 1532 о/с внесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області від 14.04.2022 № 735 о/с, зокрема слова та цифри «Відрахувати з грошового забезпечення за 14 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік» замінити словами та цифрами «відрахувати з грошового забезпечення за 09 календарних днів надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік».

Представник відповідача стверджує, що обов`язковою передумовою для виплати поліцейському компенсації за невикористану відпуску є визначення кількості днів невикористаної відпустки в наказі про звільнення. Разом з тим, в даному випадку, Головним управлінням в наказі про звільнення від 14.04.2022 № 735 о/с визначено, що ОСОБА_1 надмірно використав чергову відпустку за період роботи з 01 січня 2022 року по день звільнення, внаслідок чого компенсація не виплачується. При цьому, зазначає, що позивач у встановленому порядку наказ про звільнення від 14.04.2022 № 735 о/с, який є актом індивідуальної дії та на підставі якого фінансовим відділом проводиться виплата коштів, не оскаржував, доказів протилежного до суду не надав.

Таким чином, на думку представника відповідача, без внесення відповідних змін до наказу про звільнення, вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошової компенсації за невикористану частину відпустки за 2018, 2020, 2021 роки є передчасною та такою, що суперечить законодавчо закріпленій процедурі проведення таких виплат, що узгоджується з приписами пункту 8 розділу III Порядку № 260. Адже, відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Таку ж правову позицію обрав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2020 року у справі № 808/2122/18.

Таким чином, на переконання представника відповідача, ГУНП в Одеській області діяло на підставі чинного законодавства, що регулюють проходження служби в органах Національної поліції та у межах наданих повноважень, посилаючись у своїх діях на норми закону.

Щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільнені ОСОБА_1 , представник відповідача вказав, що відповідно до п. 23 Порядку зазначена виплата нараховувалась з розрахунку місячного грошового забезпечення установлених на день звільнення (квітень місяць) з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій. Таким чином при звільненні ОСОБА_1 . Головним управлінням Національної поліції була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у відповідності до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 -12 від 09.04.1992 року.

Представник відповідача зазначає, що індексація грошового забезпечення не віднесена до складових грошового забезпечення, а тому не входить в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні. Індексація - це відшкодування особам подорожчання споживчих товарів і послуг. Вихідна допомога за своєю природою є разовою виплатою, у зв`язку з чим, у відповідності до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, відсутні підстави для визнання протиправними дій щодо їх обчислення з урахуванням індексації та зобов`язання здійснити їх перерахунок та виплату з урахуванням індексації.

На підставі викладеного, представник відповідача просить суд в задоволенні адміністративного позову.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив про необґрунтованість доводів, викладених представником відповідача у відзиві.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.04.2022 року №735о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) з 14 квітня 2022 року майора поліції ОСОБА_1 (0128626), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, на якій перебував на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Наказано відрахувати з грошового забезпечення за 14 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік.

18.08.2022 року представник позивача звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з адвокатським запитом щодо надання інформації та копій документів.

Листом від 24.08.2022 №14/130аз відповідач повідомив представника позивача про те, що УФЗБО ГУНП в Одеській області у травні 2022 року з ОСОБА_1 проведено остаточний розрахунок з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та збільшеної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів У країни від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також доручення НПУ від 05.05.2022 № 2939/01/25-2022 за період служби з 26.03.2022 р. по 24.04.2022 р.

Також, повідомляємо, що на підставі наказу ГУНП в Одеській області від 14.04.2022 № 735 о/с з ОСОБА_1 з грошового забезпечення за квітень 2022 року відраховано за 14 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік. Виплата компенсації за невикористані відпустки за попередні роки служби вищезазначеним наказом не передбачена.

В листі вказано, що одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 була виплачена у травні 2022 року. Нарахування здійснювалось відповідно ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у сумі 12 732,54 грн. (12 732,54 грн. - з грошового забезпечення у місяці звільнення х 25 % х 4 роки), з якої утриманий військовий збір у розмірі 1,5% - 190,99 грн. після чого сума до виплати склала - 12 541,55 грн. Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні проведено відповідно до чинного законодавства.

Також в листі зазначено, що надаються витяги з особової картки про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки. Відомості щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015, 2016 роки, за січень - вересень 2017 р. в УФЗБО ГУНП в Одеській області відсутні.

31.08.2022 року представник позивача звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з адвокатським запитом, в якому просив здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 07.09.2022 року №14/132аз Головне управління Національної поліції в Одеській області повідомило представника позивача про те, що не має підстав для проведення нарахування одноразової грошової допомоги з включенням таких складових, як сума індексації грошового забезпечення на останній місяць звільнення, так як індексація не є складовою грошового забезпечення поліцейського, яка призводить до збільшення грошового забезпечення в межах планових граничних розмірів витрат.

Також 31.08.2022 року представник позивача звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з адвокатським запитом, в якому просив надати витяги з наказів ГУНП в Одеській області про надання ОСОБА_1 щорічної відпустки за період 2017 2021 р.р.

Листом від 02.09.2022 року №9/77аз відповідач повідомив представника позивача про надання витягів з наказів ГУ НП в Одеській області від 28.11.2018 №1814 о/с, від 11.09.2020 №1229 о/с, від 26.02.2021 №385 о/с.

07.09.2022 року представник позивача звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з адвокатським запитом, в якому просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію заробітної плати (грошового забезпечення) за наступний період: 18 діб невикористаної відпустки за 2018 рік; 05 діб невикористаної відпустки за 2020 рік; 15 діб невикористаної відпустки за 2021 рік; грошове забезпечення під час перебування на лікарняному з 25.10.2021 року по 11.11.2021 року, згідно лікарняного листка №6625.

В листі Головне управління Національної поліції в Одеській області від 13.09.2022 року №14/140/аз зазначено, що стосовно питання про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за 2018, 2020, 2021 роки служби повідомляється, що такі виплати наказом ГУНП в Одеській області від 14.04.2022 № 735о/с про звільнення, не передбачені.

Додатково зазначено, що відповідно до пункту 10 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію України» поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація за невикористану відпустку в році звільнення.

Що стосується питання невиплати грошового забезпечення під час перебування ОСОБА_1 на лікарняному у жовтні 2021 року повідомлено, що відомості щодо перебування на лікарняному в УФЗБО ГУНП в Одеській області відсутні, але грошове забезпечення за жовтень 2021 року виплачено в повному обсязі, про що свідчить розрахунковий лист, який додається.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.09.2022 року №1532 о/с «По особовому складу» внесено до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.04.2022 року №735о/с «По особовому складу» зміну в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0128626), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, зокрема слова та цифри «Відрахувати з грошового забезпечення за 14 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік.» замінити словами та цифрами «відрахувати з грошового забезпечення за 09 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за 2022 рік.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 10 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Щодо компенсації за перебуванням на лікарняному з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV.

Відповідно до п. 14) ч.1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суб`єкти соціального страхування - застрахована особа, члени її сім`ї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасової непрацездатності на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Часиною 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:

1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;

2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п`яти років;

3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;

4) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років.

Як вбачається з матеріалів справи та констатується сторонами, позивач перебував на лікарняному в період з 25.10.2021 року по 11.11.2021 року.

Відповідно до розрахункових листків грошового забезпечення ОСОБА_1 за жовтень та листопад 2021 року, грошове забезпечення нараховано та виплачено за 31 та 30 днів, тобто за повні місяці, з урахуванням премій та індексації в повному обсязі без відрахувань, утримань пов`язаних з перебуванням на лікарняному протягом зазначеного вище терміну.

Таким чином, слід констатувати, що позивачем не було втрачено дохід у зв`язку з перебуванням на лікарняному в період з 25.10.2021 року по 11.11.2021 року.

В свою чергу, за визначенням допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання тимчасової непрацездатності.

З огляду на викладене, доводи представника позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті компенсації грошового забезпечення за перебуванням на лікарняному з 25 жовтня 2021 року по 11 листопада 2021 року є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами, а отже вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно не виплати грошової компенсації при звільненні за невикористану відпустку за 2018 у кількості 18 діб, за 2020 у кількості 05 діб та 2021 рік у кількості 15 діб, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу Головного управління НП в Одеській області від 28.11.2018 року №1814 о/с «По особовому складу» невикористана частина відпустки за 2018 рік складає 18 діб.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління НП в Одеській області від 11.09.2020 року №1229 о/с «По особовому складу» невикористана частина додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік складає 5 діб.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління НП в Одеській області від 26.02.2021 року №385 о/с «По особовому складу» невикористана частина додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік складає 15 діб.

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин 9-10 статті 93 Закону №580-VIII поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016р. №260, передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами 7,8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, відповідно до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів доходить висновку, що Законом №580-VIII не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачене позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас, надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи ст.83 КЗпП України і ст.24 Закону №504/96-ВР.

Відтак, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 19 січня 2021 у справі №160/10875/19 та від 31 березня 2021 у справі №320/3843/20.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи підтверджується і відповідачем не спростовано те, що ОСОБА_1 станом на дату звільнення зі служби в поліції не використав 18 діб відпустки за 2018 рік, 5 діб додаткової відпустки за 2020 рік, 15 діб додаткової відпустки за 2021 рік.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання грошової компенсації за всі невикористані ним дні, як основних, так і додаткових відпусток.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що в наказі про звільнення від 14.04.2022 №735 о/с, визначено, що ОСОБА_1 надміру використав чергову відпустку за період роботи з 01 січня 2022 року по день звільнення, оскільки в зазначеному наказі йдеться про відпустку за період роботи з 01 січня 2022 року, а не за 2018, 2020 та 2021 роки.

Необґрунтованими також є доводи представника відповідача про те, що позивач не оскаржив у встановленому законодавством порядку наказ про його звільнення в частині розрахунку кількості днів використаної відпустки, оскільки знов таки в наказі №735 о/с від 14.04.2022р. здійснено розрахунок днів використаної поліцейським відпустки за 2022 рік, тоді як позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на отримання грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2018, 2020 та 2021 роки, про які в наказі про звільнення взагалі не йдеться.

Покликання представника відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 31.03.2020р. по справі №808/2122/18, суд до уваги не приймає, оскільки, виходячи з процесуальних механізмів забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду, за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в останніх судових рішеннях Верховного Суду, мають перевагу.

Стосовного не включення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає таке.

Як вже встановлено судом, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14.04.2022 року №735о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) з 14 квітня 2022 року.

Як зазначено в листах відповідача, нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні у квітні 2022 року здійснювалось з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, а саме:

посадовий оклад - 2400 грн,

оклад за спеціальним званням підполковник поліції - 2000 грн,

надбавка за вислугу років 50 % - 2200 грн,

надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 45% - 2640 грн,

премія 37,798% - 3492,54 грн.

Грошове забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні складає - 12 732,54 грн.

Одноразова грошова допомога при звільненні складає - 12 541,55 грн. (12 732,54 грн. х 25% (за власним бажанням) х 4 роки). З урахуванням 1,5 % військового збору у травні сума на БАНК склала 12 541,55 грн.

Водночас, судом встановлено, що у період з січня 2018 року по квітень 2022 року позивачу щомісячно нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, шо підтверджується довідкою витягами з особової картки позивача.

Разом з тим, сума індексації грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні.

Згідно п. 4 ч. 10 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно п. 3 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно п. 6 розділу VI Порядку № 260 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Поліцейським у період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавством випадках - шести років, які звільняються із служби з підстав, указаних у пунктах 1, 2 цього розділу, одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку посадового окладу за останньою штатною посадою, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Якщо в період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавством випадках - шести років змінено оклад за займаною посадою або виникло право на збільшення надбавки за стаж служби, або присвоєно чергове спеціальне звання, виплата одноразової грошової допомоги виплачується з урахуванням установлених розмірів.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Спірним питанням у даній справі є наявність підстав для включення до складу грошового забезпечення позивача, яке повинно включатися при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Статтею 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ст. 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років, тому проведення виплати грошової допомоги при звільненні без урахування індексації є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі № 240/10130/19.

В той же час, як встановлено судом, індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні позивача.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові від 24.10.2018 по справі № 820/3211/17, в якій суд касаційної інстанції за наслідками дослідження подібних обставин дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти Україн» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, щодо: не виплати грошової компенсації при звільненні за невикористану відпустку за 2018 у кількості 18 діб, за 2020 у кількості 05 діб та 2021 рік у кількості 15 діб; не включення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2018 у кількості 18 діб, за 2020 у кількості 05 діб та 2021 рік у кількості 15 діб.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з включенням індексації грошового забезпечення із відрахуванням раніше проведеної виплати одноразову грошову допомогу при звільненні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ 4010870, адреса: вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014).

Суддя П.П. Марин