Справа № 440/7149/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2023 р.Справа № 440/7149/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі № 440/7149/22 за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі № 440/7149/22 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1

16.11.2022 року ГУ ПФУ в Полтавській області подана апеляційна скарга на зазначене судове рішення.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, визнавши причини пропуску такого строку поважними.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 року ГУ ПФУ в Полтавській області поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення від 28.09.2022 року.

Разом з вимогами апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області заявляє клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування клопотання скаржник посилається на ч.2 ст.73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ч. 1 ст. 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою ст. 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI в редакції, що буда чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону № 3674-VI, норма якої є спеціальною.

За правовим висновком, сформованим Великою Палатою верховного Суду у постанові від 14.01.2021 року по справі № 0940/2276/18, - частина перша статті 133 КАС України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону № 3674-VI конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору; із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом спору у справі є захист соціальних прав позивача. Однак жодних доказів, які б безспірно посвідчували ту обставину, що на дату подання апеляційної скарги майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджає здійсненню оплати судового збору та що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції необхідна сума коштів для оплати судового збору буде у його розпорядженні, до клопотання не надано.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі", - "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Приходячи до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, колегія суддів зауважує, що жодних доказів, які б безспірно посвідчували майновий стан скаржника, суду апеляційної інстанції не надано, відповідно, не надано доказів того, що на час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, в розпорядженні ГУ ПФУ в Полтавській області буде наявна сума для проведення оплати судового збору.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені заявником в обґрунтування заяви про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі № 440/7149/22 до ухвалення судового рішення у справі, та відмовляє у його задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 133, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про звільнення та відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року у справі № 440/7149/22.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Курило Л.В.