Справа № 160/16423/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/16423/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О., представника позивача Суріна О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргоюГоловного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року в адміністративній справі №160/16423/21 (суддя у 1 інстанції Ільков В.В.) за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській областідо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській областізвернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути суму податкового боргу в розмірі 1049817,87 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Також з зустрічним позовом звернувся позивач, який просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.04.2020р. № та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.04.2020р. №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ФОП ОСОБА_1 , фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1049817,87 гривень відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.04.2020 року №№, . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 10498,72 гривень.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та відмовити у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, щовідповідачем було проведено документальну позапланову перевірку позивача, в ході якої встановлено порушення останнім норм податкового законодавства, що і стало підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень. Так, позивач самостійно у визначені законом строки не було сплачено дохід у вигляді додаткового блага, який анульований за кредитним договором.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що04 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № М 120/095/07, на підставі якого він отримав кредитні кошти у сумі 198 000,00 доларів США (п`ятдесят сім тисяч доларів США 00 центів. 01 червня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, а саме: сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 164 920,23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01.06.2018р. складає 4 308 097,37 гривень; проценти, нараховані за користування кредитом - 148 409,04 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01.06.2018р. складає 3 876 786,95 гривень.

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області з 30.01.2020 року по 31.01.2020 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

За результатами якої складено Акт перевірки №3460/04-36-33-03/29287/5699 від 03.02.2020 року, яким встановлено наступні порушення: пп. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 та з урахуванням п.п.165.1.55 п.165.1 ст.165, п.167.1 ст. 167, п.п.1.2, п.п.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу шляхом не декларування доходу, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік на суму 775 289,99 грн. та військового збору на суму 64 607,50 гривень.

У подальшому, на підставі вказаного Акта перевірки, податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.04.2020 року №, №, згідно яких за позивачем, за зустрічним позовом, в інтегрованих картках платника податків обліковується податковий борг у розмірі 1049871,87 грн.

У зв`язку з несплатою заборгованості на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми Ф № 39501-13 від 11.11.2020 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із приписами п.п. 163.1.1 та п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

У відповідності до пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України - тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України (п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

У підпункті 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надано визначення поняття додаткові блага, у відповідності до якого це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, визначений пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. д п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла у 2016 році), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла у 2016 році), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Положеннями п.п. 168.2.1. п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно з підпунктом б підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

У той же час відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України - зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход

Відповіднодо п.8 підрозділ 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України - не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Підпунктом 1.7 пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Як вже було зазначено раніше, 04 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № М 120/095/07, на підставі якого він отримав кредитні кошти у сумі 198 000,00 доларів США (п`ятдесят сім тисяч доларів США 00 центів. 01 червня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, а саме: сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 164 920,23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на01.06.2018р. складає 4 308 097,37 гривень; проценти, нараховані за користування кредитом - 148 409,04 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01.06.2018р. складає 3 876 786,95 гривень.

01 червня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості у розмірі 313 329,27 доларів США (триста тринадцять тисяч триста двадцять дев`ять доларів США 27 центів), в тому числі:сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 164 920,23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01.06.2018р. складає 4 308 097,37 гривень;проценти, нараховані за користування кредитом - 148 409,04 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 01.06.2018р. складає 3 876 786,95 гривень.

Одночасно Кредитор направив до податкового органу розрахунок сум доходу (у вигляді додаткового блага) за формою 1-ДФ із зазначенням розміру суми прощеної основної заборгованості ОСОБА_1 за кредитом, перерахованим у національну валюту України за курсом Національного банку України станом на 01 червня 2018 року, що становить 4 308 097,37 гривень.Згідно із змісту повідомлення про анулювання боргу № 13-09/96-5942 від 21.06.2018р., на день прощення боргу, тобто станом на 01 червня 2018 року, основна сума боргу в гривневому еквіваленті складала 4 308 097,37 грн. за курсом Національного банку України, що дорівнює 164 920,23 доларів США, за офіційним курсом Національного банку України (1 долар США = 26,122 грн.) на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

Станом на 01 січня 2014 року за курсом Національного банку України (1 долар США = 7,99 грн.), ця ж сума прощеного боргу в іноземній валюті становила 539 198,15 доларів США.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року становить: 539 198,15 - 164 920,23 = 374 277,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 01.06.2018 року дорівнює 9776139,27 грн. та є тією самою курсовою різницею на момент прощення боргу.

Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" №321-VIII від 09 квітня 2015 року, положення якого набрали чинності 7 травня 2015 р., підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Наведені норми також вказують на те, що основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Крім того, кредитор в свою чергу має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 р. у справі №826/6896/17, від 01 жовтня 2019 р. №826/4578/17, від 29 січня 2019 р. №821/707/17, від 10 квітня 2020 р. №500/583/19.

При цьому, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство чітко визначало, що сума прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року не є додатковим благом, у силу визначеного пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України правового врегулювання, однак необхідною передумовою є саме зміна валюти кредитування.

Застосування вимог п.п. д п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Зазначена позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі №826/4240/189 від 19 липня 2019 р.

Отже, для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином банк-кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а визнання банком прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання платника податків.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів, отримані позивачем за зустрічним позовом кредити в іноземній валюті станом на 01.01.2014 р. не були погашені. Прощення боргу відбулося після 01.01.2015 року. Валюта зобов`язання була змінена.

При цьому, відповідачем ані під час перевірки, ані під час розгляду справи не встановлено з чого саме складається ця сума прощеного боргу та без врахування курсової різниці при переведенні боргу із валютного у гривневий, відповідачем не доведено чи перевищує сума прощеного (анульованого) кредитором боргу за таким кредитним договором суму курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Аналіз вищенаведених обставин дозволяє дійти висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень пункту 8 підрозділ 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що прощений позивачу борг не може вважатись додатковим благом в розумінні підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення рішення № від 07.04.2020 року, яким нараховано відповідачу податок на доходи фізичних осіб, є протиправним.

При цьому, рішення контролюючого органу щодо збільшення грошових зобов`язань з військового збору та сплати штрафу за невиконання вимог п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України є похідними за своєю суттю, оскільки безпосередньо пов`язані із збільшенням загального оподатковуваного доходу як бази оподаткування і цим податком, а тому податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2020 року, яким нараховано військовий збір, також є протиправним.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року в адміністративній справі №160/16423/21 залишити без задоволення.

РішенняДніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року в адміністративній справі №160/16423/21 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14.12.2022 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко