Справа № 522/14995/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 522/14995/22
Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2022 по справі № 522/14995/22 за позовом ОСОБА_1 до Департамента транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Департаменту транспорт, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Конарьова Валерія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування Департамента транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Конарьова В.В. від 24.12.2022 серії ОДП № 1113500, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2022 адміністративну справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем проживання позивача.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 24 листопада 2022 року ОСОБА_1 по м. Одесі та Одеській області не зазначається.

Згідно інформації наданої у позовній заяві позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 25 КАС України, на думку суду першої інстанції, вищевказаний позов є не підсудним Приморському районному суду м. Одеси як адміністративному та підлягає розгляду за місцем проживання позивача.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Крім того, апелянтка просить суд апеляційної інстанції постановити окрему ухвалу відносно судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 з метою вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню нею норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Апелянтка, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси як адміністративного суду за місцезнаходженням відповідача Департамента транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, що передбачено та повністю узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 25 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департамента транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Департаменту транспорт, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Конарьова Валерія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Положеннями ч. 1 ст. 25 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

З аналізу вищенаведеної правової норми вбачається, що для дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які допущені стосовно конкретної фізичної особи, встановлена альтернативна підсудність - за вибором позивача.

Альтернатива полягає у вільному виборі позивачем суду, до якого він може звернутися: за його місцем реєстрації (проживання) або за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

При цьому місце проживання позивача визначається реєстрацією у встановленому законом порядку.

В позовній заяві зазначена адреса реєстрації позивачки: АДРЕСА_1 .

Відповідач, Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (), згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: 65004, Одеська область, м. Одеса, Думська площа, 1, яка відноситься до Приморського району м. Одеси.

Таким чином, передбачена ч. 1 ст. 25 КАС України альтернатива вибору підсудності, в межах спірних правовідносин, полягає у виборі між Печерським районним судом м. Києва та Приморським районним судом м. Одеси.

Водночас, вибір суду, якому саме територіально підсудна справа, є виключним правом позивача, а саме фізичної чи юридичної осіб.

При цьому, в апеляційній скарзі апелянтка зазначає, що при виборі суду для звернення з вищевказаним адміністративним позовом вона обрала суд за місцезнаходженням відповідача, а саме Приморський районний суд м. Одеси.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Однак, судом першої інстанції помилково не враховано ті обставини, що позивачем самостійно обрано суд, якому саме територіально підсудна справа, а саме Приморський районний суд м. Одеси.

Разом з цим, суд першої інстанції вирішуючи, що даний спір повинен розглядатись судом за місцезнаходженням позивачки фактично обмежив її право вибору суду.

Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що вищевказаний адміністративний позов не є підсудним Приморському районному суду м. Одеси як адміністративному та підлягає розгляду за місцем проживання позивача.

Щодо вимоги апелянтки про постановлення апеляційним судом окремої ухвали відносно судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б., колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 8 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

У постанові від 07.02.2019 у справі № 800/500/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що аналіз положень статті 249 КАС України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Однак, з огляду на встановлені обставини справи, на думку колегії суддів, зазначена вимога апелянтки є необґрунтованою, а отже, не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 320 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 28.11.2022 по справі № 522/14995/22 було порушено норми процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2022 по справі № 522/14995/22 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 по справі № 522/14995/22 скасувати.

Направити справу № 522/14995/22 до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.