Справа № 500/4548/22
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4548/22

20 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року (лист-відмова від 11.11.2022 року №3754-3950/Р-02/8-1900/22), зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії з моменту виникнення права на пенсію, тобто з 14.08.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію за віком з 14.08.2022 року відповідно до Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 04.11.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року, однак в результаті розгляду його заяви, відповідачем надано відповідь, згідно якої відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року (лист-відмова від 11.11.2022 року №3754-3950/Р-02/8-1900/22). Позивач вважає, що відповідачем протиправно при обчисленні страхового стажу не враховано період роботи в Тернопільському відділі комплексного проектування «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення з роботи, не засвідчений підписом керівника підприємства та не завірено печаткою підприємства. Відтак, на думку позивача відмова відповідача є протиправною, внаслідок чого порушені його права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 21.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що при обчисленні страхового стажу позивача не враховано період роботи в Тернопільському ОКП «Укрсахпроект» з 18.06.1986 по 25.02.1991, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та не завірено печаткою підприємства. Просить врахувати, що підтверджуючих документів за вказаний період позивачем не надавались. Отже, вважає, що підстави для зарахування періоду роботи в Тернопільському ОКП «Укрсахпроект» з 18.06.1986 по 25.02.1991 до страхового стажу немає. Звернув увагу суду на тому, що на даний момент страховий стаж позивача становить 39 років 05 місяців 08 днів. Відтак, на переконання відповідача, зарахувати до страхового стажу період роботи з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 14.08.2022 року немає підстав.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити даний позов повністю. Позивач просить врахувати, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання (постанова Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників».

Ухвалою суду від 20.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відтак, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що з 14.08.2022 позивач отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.11.2022 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача, у якій просив надати інформацію про не зарахований стаж.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 3754-3950/Р-02/8-1900/22 від 11.11.2022 року позивача повідомлено про неврахування періоду роботи з 18.06.1986 по 25.02.1991 до страхового стажу.

Незарахування відповідачем вказаного періоду роботи позивача також підтверджується відомостями з ППВП Форма РС-право.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, оформленою листом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-ІV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Поряд з цим, суд вважає, що на час заповнення трудової книжки позивача, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 №252 зі змінами, внесеними постановою Державним комітетом СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 №412) ( надалі Інструкція).

Відповідно до п.1.2 Інструкції прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу.

Період роботи позивача у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 по 25.02.1991 підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .

Зокрема, у відповідності до запису №14, позивач зарахований на посаду старшого інженера-геодезиста; згідно запису №16 позивач звільнений із займаної посади у зв`язку із ліквідацією державного підприємства спеціалізованого проектно-вишукувального інституту по технічному переобладнанню і реконструкції підприємства цукрової промисловості Укрцукропроект і створенням орендного підприємства, переведений на роботу в Український проектно-вишукувальний інституту «Укрцукропроект».

Відтак, спірний період роботи, на думку суду, підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, так як підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .

При цьому, на думку суду відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду, відповідач діяв протиправно, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).

Суд також зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

З наведених вище мотивів, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача наведені у спірній відмові, оформленій листом, а також у відзиві на позовну заяву стосовно незарахування спірного періоду роботи, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та не завірено печаткою підприємства.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини другої ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи, діяв всупереч вимогам чинного законодавства.

Отже, з метою ефективного захисту порушеного права позивача слід визнати протиправними дії відповідача, а також визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України, оформлену листом №3754-3950/Р-02/8-1900/22 від 11.11.2022.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15), суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

А тому, у даному випадку, належним способом захисту відновлення порушеного права позивача, є зарахування до трудового стажу, що дає право на отримання пенсійних виплат спірного періоду трудової діяльності, а також здійснення перерахунку та виплати пенсії з 14.08.2022 року, з врахуванням виплачених сум.

Частиною другою ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом №3754-3950/Р-02/8-1900/22 від 11.11.2022 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Тернопільському ВКП «Укрцукропроект» з 18.06.1986 року по 25.02.1991 року та здійснити перерахунок та виплату її пенсії з 14.08.2022 року, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 січня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.