Справа № 465/7459/22
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участі секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАД № 416801 від 30.11.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову серії БАД № 416801 від 30.11.2022 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що 30.11.2022 року інспектором поліції було складено постанову серії БАД № 416801, згідно якої позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп.

У постанові вказано, що позивач, керуючи транспортним засобом здійсним обгін на перехресті, чим порушив пп «а» п. 14.6 ПДР України.

З даною постановою позивач категорично не згоден, оскільки він не здійснював обгін на перехресті та не порушував жодних вимог ПДР.

Інспектором не було надано жодних доказів порушення позивачем вимог ПДР.

Позивачем були заявлені клопотання про надання доказів вчинення ним правопорушення та про необхідність залучення захисника. Ці клопотання інспектором поліції були залишені без розгляду.

Отже, позивач вважає, що постанова БАД № 416801 від 30.11.2022 року складена безпідставно.

У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.12.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Розгляд справи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

16.01.2023 року на електрону пошту суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Так, представник відповідача зазначає, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови.

Інспектор мав всі законні підстави для винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура і порядок складання адміністративних матеріалів.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, у відзиві на позовну заяву просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 листопада 2022 року Інспектором 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП прийнято постанову серії БАД № 416801 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 14.6 а ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно з постановою серії БАД № 416801, 30.11.2022 року о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MercedesBenz E200, д.н.з. НОМЕР_1 на А18 М06 Київ-Чоп 632 км здійснив обгін на перехресті чим порушив пп.14.6 а ПДР України.

Відповідно до пп. 14.6 а ПДР України обгін заборонено: на перехресті.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху,учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України,принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії БАД № 416801 від 30.11.2022 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП слід скасувати.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов про скасування постанови інспектора патрульної поліції підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн. на користь позивача.

Відповідно до 62 Конституції України, ст. ст.77, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст. 7, 222, 251, 258, 268, 276, 283 КУпАП, суд ,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАД № 416801 від 30.11.2022 року задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 416801 від 30.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Коростів.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції України, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Мартьянова С.М.