Справа № 208/1033/22(2-а/208/66/22)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2023 року м. Дніпросправа № 208/1033/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 липня 2022 року (м. Кам`янське, суддя Похваліта С.М.) у справі № 208/1033/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

03 лютого 2022 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001397 від 19.11.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 8500,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами передбачено ст. 132-1 КУпАП. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, визначено ст. 14-3 КУпАП.

Та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільною дорогою загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, без отримання на те спеціального дозволу, формує в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: 1) фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступними посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/BM00001397/. Посилання на веб-сайт в мережі Інтернет зазначено і в оскаржуваній постанові із вказівкою на ідентифікатори доступу до веб-сайту.

Таким чином, дані докази могли та можуть бути перевірені судом на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності. Решта інформаційних даних, про відсутність яких наголосив суд першої інстанції (тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина транспортного засобу, міжосьова відстань тощо), не має значення для встановлення події правопорушення.

Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху доведено належними, допустимими та достовірними доказами. Зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу правопорушення.

Відповідач також зазначив, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019 (далі - Порядок №1174).

Відомості, які, на думку суду першої інстанції, не були відображені у спірній постанові відповідача, відповідно до п. 15 Порядку №1174 входять до складу метаданих.

Посадовою особою під час розгляду справи були враховані зазначені дані, однак вичерпний перелік інформації, яка повинна міститись у постанові по справі про адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, визначений п. 17 Порядку №1174 та ст. 283 КУпАП. Відображення у постанові інших відомостей законом не передбачено.

Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури від 27 вересня 2021 року № 512, містить вимоги щодо форми постанови, а не її змісту.

Відповідач також зазначив, що перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується із врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю відсоткове перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу здійснюється за формулою: % перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Хфакт, при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою ВМ №00001397 від 19.11.2021 навантаження на строєні осі транспортного засобу склало 27511 кг., тобто більше за максимально дозволену - 22000 на 5511 кг.

Розрахунок навантаження на строєні осі транспортного засобу: (27511-22000 - 16%*27511) = 1109,24 (перевищення з урахуванням максимальної похибки в обидві сторони)/22000*100 = 5 %.

Розміри відсотків 5% (навантаження на строєні осі транспортного засобу) отримано в результаті даних розрахунків та відповідають зазначеним в постанові серії ВМ №000001397 від 19.11.2021.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідача надіслала відзив на апеляційну скаргу позивача, у якій просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що посилання на ідентифікатор є недійсним, тому дізнатися, що саме зафіксовано наразі неможливо. Визначення доказів, яке надано у ст. 251 КУпАП, не включає у цей перелік постанову про притягнення до відповідальності. Разом з тим, фото- та відеоматеріали мають фіксувати об`єктивну сторону правопорушення, а не наявність номерного знаку чи кабіни автомобіля. Будь-які докази правопорушення у справі відсутні. Справа розглядалася у суді першої інстанції кілька місяців, що достатньо для надання відповідачем додаткових доказів. Параметри, автомобіля, встановлені згідно Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019, мали бути відображені у спірній постанові відповідача. Спірна постанова не містить розрахунку процентного співвідношення перевантаження транспортного засобу на 5%. Доводи скаржника щодо такого розрахунку не мають нормативного обґрунтування.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою відповідача по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001397 від 19.11.2021 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 8500 грн. згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно постанови від 19.11.2021 серії ВМ №.11.2021 о 10:13 за адресою Н-08 км 468+739, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, - допустив навантаження на строєні осі даного транспортного засобу із перевищенням у 5% (5,511 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

22.11.2021 ОСОБА_1 отримав постанову відповідача від 19.11.2021 серії ВМ №00001397.

29.11.2021 ОСОБА_1 оскаржив зазначену постанову в порядку адміністративного оскарження (а.с.11-12).

Листом №8533/3.5/15-21 від 22.12.2021 скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін. Даний лист позивачем отримано 28.12.2021 (а.с.13-17).

Не погодившись із постановою відповідача від 19.11.2021 серії ВМ №00001397, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- із фотоматеріалів не вбачається перевантаження автомобілю;

- відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і після проведення замірів;

- відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанови, оскільки у постанові не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР;

- ні у оскаржуваній постанові, ні у сервісі перевірки немає відомостей, на підставі яких було б можливо встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження на осі у розмірі 5% та його дійсний розмір.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють «Правила дорожнього руху», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У відповідності до пункту 22.5 «Правил дорожнього руху» за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, згідно пункту 5 Правил № 30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9 - 13 цих Правил), здійснюється без дозволу, не надає права на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням виключно осьових навантажень без відповідного дозволу.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за перевищення встановленого законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%: трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису. що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно абзацу 2 п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична пишність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (надалі - Порядку № 1174).

Відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.04.2021, спеціалізований вантажний сідловий тягач марки DAF, модель XF 105/460, д.н. НОМЕР_1 , належить позивачу та його повна маса становить 19000 кг., маса без навантаження - 7310 кг. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 16.08.2012 cпеціалізований напівпричіп-самоскид марки Bodex, модель KIS 33, д.н. НОМЕР_4 , також належить позивачу. Повна маса напівпричепа-самоскиду 35000 кг., маса без навантаження - 7000 кг.

Згідно спірної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР навантаження на строєні осі на 5% (5,511 тон), відповідальність, за яке передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WAGA-WIM35, зав. №3.

Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за допомогою технічного засобу WAGA-WIM35, зав. №3, здійснено зважування 5 осей транспортного засобу з державним номером НОМЕР_1 , з яких 3, 4 та 5 осі є строєними, загальне навантаження на які становить 27511 тон. (а.с. 169). Тобто зважування сідлового тягача марки DAF, модель XF 105/460, д.н. НОМЕР_1 , здійснювалося з напівпричепом.

Отже, якщо перевезення вантажу здійснювалося за допомогою напівпричепа-самоскида марки Bodex, модель KIS 33, д.н. НОМЕР_4 , то згідно п. 22,5 ПДР обмеження на строєну вісь становить 22 т, а перевантаження осей дійсно становило не менше 5%.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було встановлено, який саме напівпричіп було використано під час перевезення вантажу сідловим тягачем марки DAF, модель XF 105/460, д.н. НОМЕР_1 , результати автоматичної фіксації містять лише світлину передньої частини кабіни тягача з державним номером.

Крім того, на час розгляду судом першої інстанції відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами.

За посиланням у спірній постанові відповідача на веб-сайт https://wim.dsbt.gov.ua/en/r/BМ00001397/ з ідентифікатором доступу oxx9B4sMtoFBE будь-які відомості Сервісом перевірки адміністративних правопорушень не відображаються.

У зв`язку з викладеним, не можливо встановити, яке саме обмеження навантаження на строєні осі підлягали застосуванню 22 тони чи 24 тони, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у зв`язку відсутністю складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідач не довів суду правомірність свого рішення.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 14 липня 2022 року у справі №208/1033/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко