Справа № 580/248/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

18 січня 2023 року справа № 580/248/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України про визнання права та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, в якій просить:

- визнати за позивачем право на отримання від відповідача додатково 50% належних виплат покійного сина ОСОБА_2 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу додатково 50% належних до виплат покійного сина ОСОБА_2 відповідно наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З`ясувавши фактичні та юридичні обставини, на які посилається позивач, та зміст позовних вимог, суддя дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства з таких підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Тобто, ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно пункту 1 розділу ХХХ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних Сил України та деяким іншим особам» у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), а в разі, якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Оскільки вона є матір`ю померлого ОСОБА_2 та у зв`язку із загибеллю останнього, отримала 50% виплат, передбачених наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Позивач вважає, що має право на отримання 100% виплат, передбачених наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», позаяк батько покійного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває у шлюбі з позивачем, з 1985 року з сином та позивачем не спілкується, аліменти не сплачував, участі у вихованні сина не приймав, спадщину після померлого сина не приймав.

Вказане свідчить, що позов ОСОБА_1 пов`язаний із спором про право позивача на отримання 100% виплат у зв`язку із загибеллю сина, внаслідок відсутності, на думку позивача, такого права у батька загиблого ОСОБА_3 і спір фактично існує між позивачем та батьком померлого ОСОБА_3 .

Водночас позивач не оскаржує дії Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України щодо виплати 50% належного, але не отриманого на день смерті сина, грошового забезпечення, а позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України виплатити позивачу додатково 50% належних до виплат покійного сина ОСОБА_2 відповідно наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» не пов`язана з протиправними діями відповідача.

Відтак, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки в даному випадку мають місце приватноправові відносини, які вирізняються наявністю майнового особистого права чи інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, оскільки він обумовлений порушенням майнового приватного права чи інтересу.

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя вважає, що в даному випадку існує цивільний спір про право, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами статті 19 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На виконання вимоги, зазначеної у частині шостій статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого загального суду.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України про визнання права та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Шостого апеляційного адміністративного суду. Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Алла РУДЕНКО