Справа № 440/87/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 січня 2023 рокум. ПолтаваСправа №440/87/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами позову Полтавського апеляційного суду до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправним, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Полтавський апеляційний суд 03.01.2023 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просив:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича;

скасувати постанову від 20.12.2022 про накладення штрафу, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем у виконавчому провадженні №66389993.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву залишено без руху з огляду на її невідповідність вимогам пункту 4 частини першої статті 5 статті 160, частини третьої статті 161 КАС України.

18.01.2023 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позову, до якої додано заяву про уточнення змісту позовних вимог в частині зазначення дій державного виконавця, які є предметом цього спору.

Отже, в цій частині позивач усунув недолік позовної заяви, що полягав у її невідповідності вимогам пункту 4 частини першої статті 5 статті 160 КАС України.

Також позивач надав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї позовної заяви з огляду на відсутність фактичного фінансування відповідно до затвердженого кошторису Полтавського апеляційного суду на 2023 бюджетний рік.

Розглянувши подане клопотання, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду, зокрема, звільнити позивача від сплати судового збору чи відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з цим, законодавцем визначено, що підставою для ухвалення судом відповідного рішення є незадовільний майновий стан сторони. Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) визначається судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір за звернення до суду. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні статей 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявник у якості обґрунтування підстави для відстрочення сплати судового збору посилався на довідку від 18.01.2023 за підписом начальника відділу - головного бухгалтера Полтавського апеляційного суду, якою повідомлено, що станом на 18.01.2023 відсутнє фактичне фінансування відповідно до затвердженого кошторису Полтавського апеляційного суду на 2023 бюджетний рік та помісячного розпису надходжень бюджетних асигнувань, що унеможливлює на даний час сплату судового збору, передбачену за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки".

Оцінюючи повідомлені позивачем обставини суд зауважує, що надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з позовною заявою, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Отже, особа, яка має намір звернутись до суду з позовною заявою, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі щодо оплати судового збору.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Такий висновок наведений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №560/6797/20.

Однак, позивач не надав суду доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону в частині сплати судового збору.

У поданому до суду клопотанні, окрім посилання на неможливість проведення платежів через недостатність фінансування, ініціатор звернення не зазначив про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору. Зокрема, позивач не надав доказів звернення до Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів, з метою перерозподілу видатків Полтавського апеляційного суду задля сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору належить відмовити.

Статтею 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає за доцільне продовжити Полтавському апеляційному суду строк для усунення недоліків позовної заяви на десять календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 118, 121, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Полтавського апеляційного суду про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Продовжити Полтавському апеляційному суду строк для усунення недоліків позовної заяви на десять календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн за реквізитами: 22030101, судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, код за , рахунок отримувача: UA 4016719, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: судовий збір, за позовом (назва позивача), Полтавський окружний адміністративний суд.

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України; питання про повернення позовної заяви ініціатору звернення розглядається судом упродовж п`яти днів з дня закінчення строку для усунення недоліків позовної заяви.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя О.О. Кукоба