Справа № 573/220/22
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 р.Справа № 573/220/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Свиргуненко Ю.М., м. Білопілля Сумської області, повний текст складено 27.06.22 по справі № 573/220/22 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП Сидоренка Руслана Миколайовича , Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Сидоренка Р.М., в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 580758 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 24.05.2022 за клопотанням позивача до участі в справі в якості другого відповідача залучено Головне управління національної поліції в Сумській області.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27.06.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції прігноровано його доводи, що 08 лютого 2022 року він дійсно йшов і штовхав свій мопед, тобто вів його в руках для подальшого ремонту до свого знайомого. Мопед перебував у не справному стані. Стверджує, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Він не виконував функції водія, а тому його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач в судовому засідання суду апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

У судове засідання суду апеляційної інстанції інші учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08 лютого 2022 року поліцейським СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Сидоренком Р.М. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №580758 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

За змістом вказаної постанови, 08 лютого 2022 року о 21 годині 06 хвилин по вул. Соборній у м. Білопілля Сумського району Сумської області ОСОБА_1 керував мопедом Corado, без д.н.з., який був не зареєстрований у Державтоінспекції у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п. 30.1 ПДР та всупереч п.2.3 "г" ПДР знаходився без мотошолома (а. с. 8).

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із вимогою про визнання її протиправною та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки нормами чинного законодавства імперативно регламентовано заборону експлуатації водіями транспортних засобів, які не зареєстровані в України у встановленому порядку. Сам факт придбання за обставин пропуску десятиденного строку реєстрації не звільняє водія від обов`язку дотримуватись вимог чинного законодавства, яка полягає у не використовуванні (забороні експлуатації) такого транспортного засобу під час здійснення дорожнього руху.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Відповідно до п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху України водієві забороняється, серед іншого, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Згідно з п. 30.1 Правил дорожнього руху України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року (у відповідній редакції) з подальшими змінами та доповненнями, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі-власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати)транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Крім цього, відповідно до вищевказаного Порядку, допускається державна реєстрація самостійно сконструйованих мотоциклів, легкових, а також вантажних автомобілів, повна маса яких не перевищує 3500 кілограмів, причепів та напівпричепів до них, інших прирівняних до них транспортних засобів і мопедів, виготовлених відповідно до обов`язкових вимог норм і стандартів України, на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання складових частин із зазначенням їх ідентифікаційних номерів, а також висновків Головного сервісного центру МВС та інших, визначених Кабінетом Міністрів України підприємств, установ та організацій.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Крім того, Законом України від 17 листопада 2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" передбачена обов`язкова реєстрація мопедів з 1 січня 2010 року.

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що державна реєстрація транспортного засобу є обов`язковою та полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Вищевказане повністю узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №161/19385/19.

Крім цього, відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, реєстраційний документ на транспортний засіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником мопеда Corado чорного кольору, шасі (рама) № НОМЕР_1 , що підтверджується талоном, виданим 10 жовтня 2008 року( а.с. 9)

Згідно з постановою серії БАВ №580758, у порушення вимог п. 30.1 ПДР позивач керував вказаним транспортним засобом, який був не зареєстрований у Державтоінспекції у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання.

За таких обставин, у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки нормами чинного законодавства імперативно регламентовано заборону експлуатації водіями транспортних засобів, які не зареєстровані в України у встановленому порядку. Сам факт придбання за обставин пропуску десятиденного строку реєстрації не звільняє водія від обов`язку дотримуватись вимог чинного законодавства, яка полягає у не використовуванні (забороні експлуатації) такого транспортного засобу під час здійснення дорожнього руху. До того, ж позивач з-дійснював переміщення транспортного засобу в просторі, що визнається ним самим (дослівно: штовхав свій мопед, тобто вів його в руках для подальшого ремонту до свого знайомого).

На противагу доводам апеляційної скарги позивача про те, що він не виконував функції водія, а тому його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає, що в постанові від 20.02.19 у справі № № 404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування".

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається, своїми діями позивач привів транспортний засіб в рух, здійснюючи його переміщення в просторі, тому фактично здійснював керування належним йому транспортним засобом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення правомірна складена з огляду на нездійснення позивачем державної реєстрації мопеда у встановлені строки, неотриманні реєстраційного документа та державних номерних знаків, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27.06.2022 по справі № 573/220/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов