Справа № 580/4102/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року справа № 580/4102/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу до Монастирищенської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу з позовною заявою до Монастирищенської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку;

- зобов`язати відповідача відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Обгрунтовуючи позовні вимоги заступник керівника Уманської окружної прокуратури зазначає, що рішенням Черкаської обласної ради №12-9/VІІ від 03.02.2017 «Про території та об`єкти природно-заповідного фонду області» затверджено перелік територій та об`єктів природно-заповідного фонду області, що мають природоохоронне та естетичне значення і підлягають особливій охороні, серед яких гідрологічний заказник «Панське болото» площею 21 га, розташований в адміністративних межах сільської ради с. Панський Міст Монастирищенського району Черкаської області. Згідно охоронного зобов`язання від 19.12.2007 гідрологічний заказник місцевого значення «Панське болото» площею 21 га був переданий під охорону сільській раді с. Панський Міст, яка відповідно до Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Панське болото», затвердженого 19.12.2017 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, погодженого сільською радою с. Панський Міст, яка у відповідності із природоохоронним законодавством зобов`язана була вчинити дії щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж заказника та їх закріплення межовими знаками.

У зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої області гідрологічний заказник «Панське болото» був переданий у відання Монастирищенської міської територіальної громади, яка несе відповідальність за належний стан території заказника та додержання встановленого режиму її охорони та режиму. Проте листом від 06.06.2022 Монастирищенська міська рада повідомила, що межі об`єкту природно-заповідного фонду гідрологічного заказника «Панське болото» в натурі не встановлювались у зв`язку з відсутністю коштів.

Через тривалу бездіяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства, охоронного зобов`язання та Положення про об`єкт природно-заповідного фонду, на даний час межі гідрологічного заказника місцевого значення «Панське болото» не визначені, територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру не внесена. З огляду на вказані обставини існує небезпека використання землі на території ботанічного заказника не за цільовим призначенням, неможливості збереження та відтворення місць зростання козлятника лікарського, оману високого, гніздування (мешкання) орнітофауни, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача вжити відповідних заходів по винесенню меж ботанічного заказника та закріпити його межі в натурі (на місцевості).

Забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів на території Черкаської області покладено на Черкаську обласну державну адміністрацію, на адресу якої був направлений лист від 22.08.2022 №53/2-279вих-22 Черкаську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства. У відповідь Черкаська обласна державна адміністрація повідомила, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій ботанічного заказника місцевого значення «Панське болото» до Управління (Департаменту) екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації на розгляд не надходив, висновок не надавався. На час звернення заступника керівника Уманської окружної прокуратури до суду належних заходів, спрямованих на захист інтересів держави, в тому числі у судовому порядку, Черкаською обласною державною адміністрацією не вжито, що свідчить про бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації та є підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Також листом №53/2-278вих-22 від 22.08.2022 повідомлено Державну екологічну інспекцію Центрального округу про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства та з`ясовано питання щодо реалізації наданих законом повноважень у сфері використання об`єкта природно-заповідного фонду, проведених планових та запланованих перевірок, намірів на відповідне реагування. Проте Державною екологічною інспекцією Центрального округу повідомлено, що протягом 2020-2022 заходи державного нагляду (контролю) відносно Монастирищенської міської ради не здійснювались і Інспекція не зверталась та не планує звертатись до суду з позовом до Монастирищенської міської ради щодо визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не проведенні робіт з винесення між гідрологічного заказника місцевого значення «Панське болото» та зобов`язання вчинити дії. Вказана бездіяльність Державної екологічної інспекції Центрального округу є підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Відповідач Монастирищенська сільська рада 06.12.2022 отримала копію ухвали від 19.09.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі, проте відзив на позовну заяву не надала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації 06.12.2022 отримала копію ухвали від 19.09.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі, проте пояснень щодо позову не надала.

З`ясувавши доводи заступника керівника Уманської окружної прокуратури, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням Черкаської обласної ради №12-9/VІІ від 03.02.2017 «Про території та об`єкти природно-заповідного фонду області» затверджено перелік територій та об`єктів природно-заповідного фонду області, що мають природоохоронне та естетичне значення і підлягають особливій охороні, серед яких гідрологічний заказник «Панське болото» площею 21 га, що розташований в адміністративних межах сільської ради с. Панський Міст Монастирищенського району Черкаської області.

Відповідно до охоронного зобов`язання №11 від 19.12.2017, виданого Управлінням екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, територія гідрологічного заказника місцевого значення «Панське болото» площею 21 га була передана під охорону та дотримання встановленого режиму сільській раді с. Панський Міст.

Згідно з рішенням Монастирищенської міської ради від 04.12.2020 №1-29/V1111 Панськомостова сільська рада реорганізована шляхом приєднання до Монастирищенської міської ради.

Ввідповідно до охоронного зобов`язання №337 від 04.02.2022, виданого Управлінням екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, територія гідрологічного заказника місцевого значення «Панське болото» площею 21 га в адмінмежах с. Панський Міст, на території Монастирищенської територіальної громади Уманського району Черкаської області, була передана під охорону та дотримання встановленого режиму Монастирищенській територіальній громаді.

Наказом Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації №42 від 04.02.2022 було затверджено Положення про гідрологічний заказник «Панське болото», відповідно до п.п. 1.2, 1.3 та 1.5 якого гідрологічний заказник «Панське болото» входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання. Заказник знаходиться у віданні Монастирищенської міської територіальної громади, яка у відповідності із природоохоронним законодавством несе відповідальність за належний стан території заказника та додержання встановленого режиму її охорони. Пункт 1.6 вказаного Положення передбачає, що межі гідрологічного заказника «Панське болото» встановлюються в натурі, оформлюються відповідними знаками та інформаційними матеріалами.

З листа Монастирищенської міської ради Черкаської області №03-01-31/2186 від 06.06.2022 вбачається, шо межі об`єкта природно-заповідного фонду гідрологічного заказника «Панське болото» в натурі не встановлювались у зв`язку з відсутністю коштів.

У зв`язку із невжиттям Монастирищенською міською радою заходів щодо проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1311 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Захист прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави згідно зі ст. 1 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 "Про прокуратуру" відносяться до мети здійснення функцій прокуратури України.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (п. 1 ч. 6 ст. 23 вказаного Закону).

Згідно частини 3 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу (частина 4 вказаної статті).

Аналіз положень ч.ч. 3, 4 ст. 53 КАС України у взаємозв`язку із змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

У постанові від 26.05.2020 №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що прокурор, подаючи позов до суду, повинен обгрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).

Обгрунтовуючи позовну заяву, заступник керівника Уманської окружної прокуратури зазначає, що на Монастирищенську міську раду покладений обов`язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації і встановлення меж території гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, а також здійснення контролю за його виготовленням. Водночас через тривалу бездіяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства, охоронних зобов`язань та положення про об`єкт природно-заповідного фонду на даний час межі гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото не визначені, територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру не внесена. Внаслідок наведеного існує небезпека використання землі на території заказника не за цільовим призначенням, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача вжити відповідних заходів по винесенню меж заказника, закріпити його межі в натурі (на місцевості). Відсутність встановлених меж в натурі фактично унеможливлює збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу.

Надаючи правову оцінку щодо наявності інтересів держави при зверненні заступника прокурора Уманської окружної прокуратури з позовом до суду суд зазначає, що правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів врегульовує Закон України Про природно-заповідний фонд України № 2456-XII від 16.06.1992.

Вказаним Законом передбачено, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Отже порушення особливого режиму охорони території природно-заповідного фонду гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото є порушенням інтересів держави, тому прокурор наділений повноваженнями звернутись до суду з позовом про їх захист.

Визначаючи позивачів у справі, заступник керівника Уманської окружної прокуратури вважає належними позивачами Черкаську обласну державну адміністрацію та Державну інспекцію екологічного контролю Центрального округу як органи, уповноважені у спірних правовідносинах.

З цього приводу суд зазначає, що згідно статті 11 Закону №2456 уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Згідно статті 62 Закону №2456-Х11 державний контроль за додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, посадовими особами служби державної охорони природно-заповідного фонду України та іншими уповноваженими законом державними органами.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України, №250 від 01.06.2021, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону земель, надр, а саме щодо додержання режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного значення, а також територій, що підлягають особливій охороні; про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме щодо додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Державна екологічна інспекція Центрального округу уповноважена проводити перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментального-лабораторного контролю, складати відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надавати обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснювати контроль за їх виконанням і здійснювати лабораторні вимірювання (випробування).

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що контролюючим органом у спірних правовідносинах є Державна екологічна інспекція Центрального округу.

Уманська окружна прокуратура листом від 22.08.2022 №53/2-278вих22 повідомила Державну екологічну інспекцію Центрального округу про порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства в частині незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку, у відповідь на який Державна екологічна інспекція Центрального округу листом від 08.09.2022 №07-08/3534 повідомила, що Інспекцією протягом 2020-2022 не здійснювались заходи державного нагляду (контролю) відносно Монастирищенської міської ради. Інспекція не зверталась та не планує звертатись до суду з позовом до Монастирищенської міської ради щодо визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не проведенні робіт з винесення між гідрологічного заказника місцевого значення «Панське болото» та зобов`язання вчинити дії.

Зважаючи на бездіяльність Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку суд дійшов висновку про наявність у заступника керівника Уманської окружної прокуратури права на звернення до суду із заявленим позовом.

Разом з тим, суд бере до уваги, що статтею 21 Закону України № 586-XIV від 09.04.1999 Про місцеві державні адміністрації визначені такі повноваження місцевих державних адміністрацій:

1) розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості грунтів, що перебувають у державній власності;

2) розпоряджається землями державної власності відповідно до закону;

3) розробляє, подає на затвердження відповідної ради та забезпечує виконання регіональних екологічних програм; звітує перед відповідною радою про їх виконання; вносить до відповідних органів пропозиції щодо державних екологічних програм;

4) вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами;

5) вносить пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення;

6) інформує населення про екологічно небезпечні аварії та ситуації, стан довкілля, а також про заходи, що вживаються до його поліпшення;

7) організовує роботу по ліквідації наслідків екологічних аварій, залучає до цих робіт підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та громадян;

8) вносить пропозиції в установленому законом порядку про зупинення діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону довкілля та санітарних правил;

9) розробляє і забезпечує дотримання правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення питних, побутових та інших потреб населення, зони санітарної охорони джерел водопостачання; обмежує або забороняє використання підприємствами питної води у промислових цілях;

10) здійснює контроль за використанням відходів з урахуванням їх ресурсної цінності та вимог безпеки для здоров`я людей і навколишнього природного середовища та розглядає справи про адміністративні правопорушення або передає їх матеріали на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи;

11) погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища;

12) вносить до Кабінету Міністрів України пропозиції щодо встановлення та зміни меж районів, міст у порядку, визначеному законом;

13) здійснює контроль за забезпеченням безперешкодного і безоплатного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів та островів для загального водокористування відповідно до закону.

Отже на Черкаську обласну державну адміністрацію не покладено обов`язку щодо контролю за дотриманням природоохоронного законодавства, тому Черкаська обласна державна адміністрація є неналежним позивачем у цій справі.

Щодо виявлених порушень суд зазначає наступне.

Спірні питання регулюються Земельним кодексом України № 2768-III від 25.10.2001 (далі ЗК України), Законом України Про природно-заповідний фонд України № 2456-XII від 16.06.1992 (далі Закон № 2456-XII), Законом України Про землеустрій № 858-IV від 22.05.2003 (далі Закон № 858-IV).

Згідно зі статтею 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Згідно із ст. 45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Аналогічні положення містить стаття 7 Закону № 2456-XII, згідно з якою землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 8 Закону № 2456-XII збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування.

Згідно статті 12 Закону №2456-Х11 управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, ботанічними садами, дендрологічними та зоологічними парками загальнодержавного значення, а також регіональними ландшафтними парками здійснюється їх спеціальними адміністраціями.

Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які мають екологічну, біологічну або географічну освіту та які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а на території Автономної Республіки Крим - також з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти.

Згідно статті 28 Закону №2456-Х11 власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Порядок фінансування заходів, пов`язаних з функціонуванням територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначений статтею 46 Закону, відповідно до якої витрати, пов`язані із забезпеченням режиму охорони і збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється за рахунок підприємств, установ, організацій, інших землевпорядників та землекористувачів, у віданні яких вони перебувають.

Стаття 53 Закону №2456-Х1 передбачає, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 60 Закону № 2456-XII передбачено, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

За змістом вказаних приписів у разі створення державної пам`ятки природи без вилучення земельної ділянки охорона її території покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вона перебуває відповідно до охоронного свідоцтва. Власники або користувачі земельних ділянок, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження. В свою чергу забезпечення режиму охорони та збереження державної пам`ятки природи здійснюється, зокрема, шляхом встановлення меж території державної пам`ятки природи в натурі відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Судом встановлено, що Управлінням екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації з метою забезпечення режиму охорони та збереження території державної пам`ятки природи місцевого значення передано Монастирищенській міській територіальній громаді Уманського району під охорону територію гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото про що складено охоронне зобов`язання №337 від 04.02.2022 і відповідно до зазначеного охоронного зобов`язання Монастирищенська міська територіальна громада Уманського району зобов`язується забезпечити режим охорони та збереження зазначеної пам`ятки природи.

Отже на Монастирищенську міську територіальну громаду Уманського району покладені обов`язки щодо забезпечення режиму охорони гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України Про землеустрій.

Відповідно до ст. 1 Закону № 858-IV проект землеустрою це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Приписами частини 2 статті 25 Закону № 858-IV визначено види документації із землеустрою, зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Згідно статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими

Стаття 29 Закону № 858-IV передбачає загальні вимоги до змісту документації із землеустрою.

Зокрема, документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації; документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником; документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються: підстава проведення землеустрою (у тому числі рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснюється розроблення документації із землеустрою).

Відповідно до ст. 47 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема, д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до п. 34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

За змістом вказаних приписів на відповідача покладний обов`язок щодо вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою із проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що на час розгляду справи, що на час розгляду справи проект землеустрою із проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) Монастирищенською міською радою не замовлено, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Уманської окружної прокуратури задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Монастирищенської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Зобов`язати Монастирищенську міську раду (вул. Соборна, 117, м. Монастирище, Черкаська область, 19101, ) забезпечити проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення Панське болото, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО