Справа № 758/8384/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/8384/22 Суддя (судді) першої інстанції: Якимець О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., при секретарі судового засідання Турчин М.М., за участю представників сторін:

від позивача: Жогіної О.О.,

від відповідача: Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 27 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Гродецького Олександра, Головного управління національної поліції у місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Гродецького Олександра, Головного управління національної поліції у місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та стягнення моральної шкоди.

Одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови від 02.07.2022 ГАБІ №011117 по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Гродецьким О.С. відносно позивача, на підставі якої Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження від 07.09.2022.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2022 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2022. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.01.2023.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, про задоволення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні 18.01.2023 представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги; представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами, доданими до позовної заяви, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 02.07.2022 ГАБІ №011117 ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Вказуючи на протиправність зазначеної постанови, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про її скасування.

Одночасно із поданням позову позивачем на підставі статті 150 КАС України заявлено вимогу про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови від 02.07.2022 ГАБІ №011117, на підставі якого Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрите виконавче провадження від 07.09.2022 №6969328.

На підтвердження факту відкриття виконавчого провадження позивачем до позовної заяви додана постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2022 ВП №6969328, а також постанова про арешт коштів боржника від 14.09.2022 №6969328.

В обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову позивач зауважує, що у випадку задоволення позову, він змушений буде вирішувати питання про повернення стягнутих коштів (майна), що безумовно ускладнить відновлення порушених прав.

Відмовляючи у зупиненні стягнення на підставі постанови від 02.07.2022 № 011117 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, на підставі якої Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.09.2022 відкрито виконавче провадження, суд першої інстанції виходив з недоведеності з боку позивача наявності обставин, що унеможливлять або істотно ускладнять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та/або очевидної протиправності дій суб`єкта владних повноважень.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянтом зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаній справі істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки повернення з бюджету сплаченої суми штрафу потребує багато часу; зауважує, що є очевидні ознаки протиправності оскаржуваної постанови, оскільки, за посиланням позивача, підпис про отримання постанови від його імені здійснений невідомою особою.

Колегія суддів апеляційного суду, переглядаючи рішення суду в межах апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Передумовою для вжиття таких заходів, з урахуванням положень частини 2 статті 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною 2 статті 150 КАС України.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Не погоджуючись із позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів виходить з того, що у спірному випадку невжиття заходів забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, судом встановлено, що постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кривошею Д.С. 07.09.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №6969328 з примусового виконання постанови від 02.07.2022 №ГАБІ 0111117, правомірність якої є предметом розгляду у вказаній справі (№758/8384/22).

Також державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кривошею Д.С. винесено постанову про арешт коштів боржника від 14.09.2022 №6969328.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Отже відповідач вчинив дії щодо примусового виконання оскаржуваного рішення, що, в свою чергу, свідчить про те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнитися ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Зазначена позиція суду відповідає позиціям Верховного Суду, висловленим при розгляді справ у подібних правовідносинах (постанови від 16.02.2021 №640/4269/20, від 18.08.2022 №240/33456/21, від 07.12.2022 №440/4901/21).

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про доведеність з боку позивача наявності обставин, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, зважаючи на помилковість позиції суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та постановлення нового, про задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 241, 242, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 27 вересня 2022 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі №758/8384/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №758/8384/22 задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №6969328, що відкрите державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кривошею Д.С. 07.09.2022 з примусового виконання постанови від 02.07.2022 №ГАБІ 0111117, до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі №758/8384/22.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення та може бути оскаржена, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Cуддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко