Справа № 420/702/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/702/23
УХВАЛА

18 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання поновити виплати раніше призначеної пенсії,

встановила:

13 січня 2023 року ОСОБА_1 ( далі Позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 09 від 15.11.2019 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 та рішення № 09 від 20.10.2019 року про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 від 20.06.2019 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної від 20.06.2019 р. пенсії з 12.04.2019 у розмірі 1 545,23 гривень та зобов`язати виплатити ОСОБА_1 пенсію за період починаючи з 16.11.2019 року з урахуванням індексації;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 шкоду заподіяну протиправними рішеннями у розмірі 58 718 гривень 74 копійок.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути:

- день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи;

- день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує;

- день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії;

- день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, то однією з вимог позивачки є визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ в Одеській області, зокрема

- № 09 від 20.10.2019 року про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 від 20.06.2019,

- № 09 від 15.11.2019 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Відтак, датою початку обчислення шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з даними вимогами є дата отримання оскаржуваних рішень або дата, коли Позивачка дізналася про їх існування у інший спосіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вказує на відсутність будь-яких доказів отримання оскаржуваних рішень з відміткою про дату такого отримання або зазначення Позивачки у позовній заяві моменту фактичного дізнання нею про прийняття оскаржуваних рішень з посиланням на відповідні докази.

Натомість із контексту позовної заяви вбачається, що Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в 2020 році звертався до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат. Підставою такого звернення слугували рішення № 09 від 15.11.2019 р. та № 09 від 20.10.2019 р., що є предметом оскарження і в даних спірних правовідносинах.

Як свідчать відкриті дані Єдиного реєстру судових рішень, 19 травня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/6879/20 відкрито провадження за зверненням ГУ ПФУ в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат. При цьому, в ході розгляду даної справи ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про витребування доказів.

Вказане дає підстави вважати, що у травні - червні 2020 року позивачці було відомо про порушення її прав, пов`язаних з рішеннями, які є предметом оскарження у даній справі.

Крім того, позивачка також просить визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо невиплати їй пенсії з 12.04.2019, призначеної оскаржуваним рішенням № 09 від 20.10.2019 року, що також свідчить про обізнаність позивачки про порушення своїх прав внаслідок такої протиправної бездіяльності відповідача у травні - червні 2020 року.

Проте, до суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання поновити виплати раніше призначеної пенсії позивачка звернулась лише в січні 2023 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - № 3674-VI ).

Згідно зі ст. 2 Закону № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. ( частина третя статті 6 цього Закону).

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2684 гривні.

Таким чином, за подання до адміністративного суду позову фізичною особою, який містить вимогу немайнового характеру, судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 гривень за кожну вимогу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ГУ ПФУ в Одеській області 13.01.2023 року, про що свідчить вх.. № 708/23, при цьому адміністративний позов підписаний позивачкою 03 січня 2023 року, а тому судовий збір повинен справлятися за ставками, визначеними Законом № 3674-VI з урахуванням ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму 2 684,00 грн, встановленого з 01.01.2023 року.

Разом з тим, матеріали позовної заяви містять платіжний документ про сплату позивачкою судового збору в сумі 992,40 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру відповідно до розміру прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Крім того, відповідно до пункту 2, 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

При цьому, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05.02.2016 р. зазначено, що при визначенні кількості вимог немайнового характеру вимогу про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності слід вважати однією вимогою.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстави позову як елемент його змісту, повинні пояснювати, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм якого закону позивач просить про захист свого права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивачки до суду є її незгода з рішеннями відповідача № 09 від 20.10.2019 року про відмову в призначенні пенсії та № 09 від 15.11.2019 року про припинення виплати пенсії, а також протиправною бездіяльністю відповідача щодо невиплати їй пенсії внаслідок прийнятих відповідачем оскаржуваних рішень.

При цьому суддя вказує, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк ( пункт 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як зазначалось вище, позивачка просить визнати та скасувати два рішення відповідача, які є окремими індивідуальними актами, а тому двома самостійними вимогами немайнового характеру, які підлягають сплаті судовим збором по 1073,60 гривень за кожну вимогу, а загалом 2 147,20 грн.

Відтак, позивачка повинна надати суду платіжний документ про доплату судового збору в сумі 1 154,80 грн. (2 147, 20 - 992,40 грн).

Таким чином, вищевказані обставини є недоліками позовної заяви та створюють перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161,ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя -

ухвалила:

Адміністративний позов залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, надати

- заяву про поновлення строку звернення до суду із обов`язковим зазначенням обставин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів, або докази дотримання строку звернення до суду.

- платіжний документ про доплату судового збору в розмірі 1 154,80 грн.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна