Справа № 120/10894/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

18 січня 2023 р. Справа № 120/10894/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до заступника голови Вінницької районної державної адміністрації Володимира Коваля, Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до заступника голови Вінницької районної державної адміністрації Володимира Коваля, Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 30.12.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

позовної заяви в трьох примірниках (для суду та для відповідачів) із зазначенням у ній: реєстраційного номеру облікової картки платника податків, ідентифікаційного коду відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомих номерів засобів зв`язку, офіційних електронних адрес або адрес електронної пошти відповідачів; відомостей, визначених у пункті 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, стосовно представника позивача Аврамича Андрія Станіславовича; повного переліку документів та інших доказів, що додані до позовної заяви; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

належним чином засвідченої копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

належним чином засвідчених копій документів, що долучені до позовної заяви, в трьох примірниках (для суду та для відповідачів);

оригіналу доказу сплати судового збору в розмірі 992,40 грн за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

30.12.2022 копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслано на електронну адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві.

30.12.2022 до суду надійшло підтвердження про отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Крім того, ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслано позивачеві на вказану у позовній заяві адресу рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на зазначене позивач вважається належним чином повідомлена про залишення позовної заяви без руху.

13.01.2023 до суду стороною позивача подано заяву щодо виконання вимог ухвали від 30.12.2022, в якій зазначено, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху варто залишити без задоволення, однак за ініціативи позивача надається заява про звільнення від сплати судового збору.

До вказаної заяви додано два примірники позовної заяви, заяву про звільнення від сплати судового збору, копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 станом на 03.01.2023 № 0222-23-00018 за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року, дві копії листа-відповіді Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області від 21.10.2022 № 980.

Дослідивши подані позивачем документи, суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто повністю недоліки позовної заяви.

Так, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд, окрім іншого, виходив із того, що у позовній заяві не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків заступника голови Вінницької районної державної адміністрації Володимира Коваля, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України Вінницької районної державної адміністрації, відомі номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти відповідачів, що є недотриманням п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Щодо відсутності ідентифікаційних кодів відповідача, то позивач зазначив, що норма ст. 160 КАС України стосується двох типів позивачів, а саме фізичних та юридичних осіб. На переконання позивача, вимога вказати ідентифікаційні коди відповідача стосується лише юридичних осіб.

Вказані аргументи сторони позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України стосуються кожного позивача, не залежно від його особи. Вказані вимоги не розмежовані окремо для позивачів фізичних осіб чи позивачів юридичних осіб. У пункті 2 частини п`ятої статті 160 КАС України лише конкретизовано, що ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України у позовній заяві зазначається для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, а для фізичних осіб - реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Позивач зазначає, якщо в позовній заяві не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків заступника голови Вінницької районної державної адміністрації Володимира Коваля, оскільки такі відомості їй невідомі.

Відтак, такі позивачеві невідомі, про що нею зазначено, суд приймає вказане як усунення недоліків позовної заяви в цій частині.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд також виходив з того, що позовну заяву подав до суду представник позивача Аврамич Андрій Станіславович, що підтверджується актом Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2022, однак відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої статті 160 КАС України стосовно представника, у позовній заяві не зазначені. Водночас вказані вимоги стороною позивача проігноровано та недоліки позовної заяви в цій частині не усунуто.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд, крім того, виходив з того, що додані до позовної заяви документи не відповідають зазначеному у позовній заяві переліку документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви. Так, у позовній заяві у переліку документів, що додаються, зазначено: "1. Копія відповіді відповідача два примірника". 2. Копія позовної заяви два примірника.". Водночас до позовної заяви додані: копія відповіді Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 21.10.2022 № 980, один примірник позовної заяви для відповідача та копія відповіді Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 21.10.2022 № 980 як додаток до цього примірника позову. Також на підтвердження повноважень представника Аврамича А.С. до матеріалів позовної заяви додано копію довіреності від 23.03.2021, яка не зазначена у переліку додатків до позовної заяви, що підтверджується актом Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2022.

Водночас позивачем зазначено, що ніякої довіреності а ні позивач, а ні її представник до позовної заяви не надавав, її немає в переліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Позовну заяву подав до суду представник позивача Аврамич Андрій Станіславович, що підтверджується актом Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2022.

Отже, не дивлячись на те, що дійсно в переліку додатків до позовної заяви відсутній такий додаток як копія довіреності від 23.03.2021, така в дійсності була надана ОСОБА_2 до позовної заяви, що зафіксовано працівниками Вінницького окружного адміністративного суду під час прийняття позовної заяви.

Щодо надання копій документів, то позивач зіслалася на ст. 180 КАС України, зазначивши, що в КАС України є таке поняття як підготовче засідання, завданням якого є з`ясування чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом; вирішення питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішення питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішення питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Надаючи правову оцінку наведеним аргументам, слід врахувати, що подання позовної заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Зокрема, вимогами частини 1 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків визначених частиною другою цієї статті.

Відтак, однією із обов`язкових вимог до позовної заяви є подання разом із такою копій позовної заяви та копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Водночас варто звернути увагу на тому, що ухвалою від 30.12.2022 не витребовувалися у ОСОБА_1 будь-які інші докази, крім тих, що ним долучені до позовної заяви. Натомість, в ухвалі йшлося про надання лише копій тих документів, що подавалися разом із позовною заявою, для можливості надіслання їх іншим учасникам справи (у разі вирішення судом питання про відкриття провадження у справі).

Стаття 161 КАС України є спеціальною нормою на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі та встановлює безумовний та безальтернативний обов`язок позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, додати до позовної заяви її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Виключення щодо подачі копій документів для іншої сторони при зверненні до суду із позовом, навіть якщо вони складені відповідачем або наявні у нього, положення ст. 161 КАС України не містить.

Щодо надання доказів в оригіналі або належним чином засвідчені копії, то позивач зазначає, що норма ч. 2 ст. 94 КАС України, на яку посилається суд, не вказує чітко коли і ким саме ці докази повинні бути надані, та вважає, що не наділений повноваженнями засвідчувати копії документів, якщо він не є їх автором.

Надаючи правову оцінку наведеним аргументам, суд виходить з того, що поняття та порядок подання письмових доказів визначений ст. 94 КАС України.

Так, ч. 2 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Норма статті 94 КАС України є обов`язковою для всіх письмових доказів, які подаються учасниками процесу, незалежно від стадії, на якій були подані.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, якщо оригінал доказу, копію якого подає учасник справи, знаходиться в останнього, то він підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. За вказаним нормативно-правовим актом відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом" назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 у справі №2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 у справі № 826/15414/17, від 11.02.2020 у справі №826/2935/14.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Підстави для неврахування вказаних висновків Верховного Суду відсутні.

Відтак, вимоги ухвали від 30.12.2022 в частині надання засвідчених належним чином копій документів, що долучені до позовної заяви, в трьох примірниках (для суду та для відповідачів) залишилися невиконані.

Також позивачем проігноровано те, що додані до позовної заяви документи не відповідають зазначеному у позовній заяві переліку документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви. Недоліки позовної заяви в цій частині не усунуто.

Крім того, порушення вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме незазначення у позовній заяві відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, залишилися неусунутими.

Окрім того, залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив із того, що приписами пункту 1 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки.

У випадках, встановлених законом, фізичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах (частина перша статті 53 КАС України).

З матеріалів позову було встановлено, що такий підписано від імені ОСОБА_1 . При цьому, суд зауважив, під підписом зазначається саме та особа, яка здійснює власноручний підпис.

В той же час оскільки відображений на позовній заяві зразок підпису від імені ОСОБА_1 вочевидь не відповідає тому зразкам підпису цієї особи на копії довіреності від 23.03.2021, у суду виникли об`єктивні сумніви щодо підписання позовної заяви позивачем.

З огляду на це, для встановлення дійсності підписання позовної заяви позивачем, суд зазначив про необхідність надання належним чином засвідченої копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Втім, вимоги ухвали від 30.12.2022 щодо надання копії паспорта громадянина України позивач не виконала.

Оскільки надана стороною позивача копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.01.2023 за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року не засвідчена належним чином, то не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 . Натомість, інших доказів щодо тяжкого матеріального стану позивача до суду не надано.

Отже, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Таким чином, вимоги ухвали в частині надання оригіналу доказу сплати судового збору в розмірі 992,40 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, також не виконано.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, наведені, зокрема, в рішеннях від 28.05.1985 у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13.02.2001 у справі "Кромбах проти Франції", згідно з якими держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 в справі "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, в тому числі щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Суд зазначає, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), при умові дотримання яких, особа може реалізувати право на судовий захист. Цих правил під час звернення до суду з позовом не дотримано, на що звернуто увагу позивача в ухвалі від 30.12.2022, з наданням достатнього строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Проте, оскільки зазначені недоліки позивач у повному обсязі станом на 18.01.2023 не усунула, існують підстави для застосування наслідків, визначених у пункті 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Так, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

За правилами, передбаченими частинами 5 та 6 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 251, 256, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до заступника голови Вінницької районної державної адміністрації Володимира Коваля, Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович