Справа № 200/4906/22
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року Справа№200/4906/22

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідач 1,

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - відповідач 2

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не розгляду заяви про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від 14.12.2021 року, що подана представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та не прийняття рішення за результатами її розгляду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від 14.12.2021 року, що подана представником ОСОБА_1 . Заботіним В.В., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та прийняти обґрунтоване рішення за результатами її розгляду з урахуванням висновків суду.

16 листопада 2022 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2022 №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26 лютого 2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/202 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2022 №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26 лютого 2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Станом на 15 грудня 2022 року від відповідача 1 відзив на адміністративний позов, у строки встановлені ст. 162 КАС України, до суду не надходив.

15 грудня 2022 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.

Водночас означеною ухвалою зобов`язано позивача направити відповідачу 2 копію позовної заяви з доданими до неї документами та надати до суду докази направлення та запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

Згідно довідки КП «Діловодство спеціалізованого суду», позовну заяву та ухвалу про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області останнім отримано 22 грудня 2022 року 06 год. 26 хв. через особистий кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

19 січня 2023 року від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву.

Станом на 23 січня 2023 року відзив від відповідача 1 до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Шахтарськ Донецької області (свідоцтво про смерть НОМЕР_5 від 03 червня 2021 року, видане Московським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_6 від 09 липня 2021 року, виданим Московським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Зміна прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26 червня 2021 року Серія НОМЕР_7 , виданим Московським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

24.11.2021 року представнику позивача Заботіну В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом НРМ №976697 зареєстровано в реєстрі за №4-771 на недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 за період з 14.06.2018 по 31.10.2019 року у розмірі 62428,67 грн.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: АДРЕСА_2 , організаційно-правова форма: орган державної влади.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма: орган державної влади.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначила, що 14.12.2021 року ОСОБА_3 діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності як представник ОСОБА_1 звернувся до Московського відділу обслуговування громадян у м. Харкові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та додав до неї всі необхідні документи, яку зареєстровано за №15076, що також підтверджується розпискою повідомленням.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача Заботіна В.В. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслало лист №0500-1502-8/36827 від 12.05.2022 року, в якому зазначило, що за даними, наявними в ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» заява № 15076 має статус «помилковий», а також зазначено, що у зв`язку з виключенням пункту 1.3 Порядку № 22-1 зі змінами внесеними на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2021 № 33-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.12.2021 за № 1589/37211 заява про виплату недоотриманої пенсії не може бути надана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про виплату недотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера подається заявником особисто до територіального органу Пенсійного фонду України, тому ОСОБА_1 необхідно особисто звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України та надати заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 встановленого зразку разом з необхідними документами, передбаченими Порядком 22-1».

Позивач вважає бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною, оскільки заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера по суті не розглядалась та не приймалось рішення за результатами її розгляду.

Відповідач 2 проти задоволення адміністративного позову заперечив та зазначив, що ОСОБА_3 , представником ОСОБА_1 , 14.12.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області була надана заява № 15076 про виплату недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За даними, наявними в ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» заява № НОМЕР_8 має статус «помилковий».

Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону №1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Статтею 238 ЦК України встановлено обмеження, відповідно до якого представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Згідно розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 за № 566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

В умовах введеного Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2002, від 14.03.2002 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022 воєнного стану для мінімізації ризиків щодо розголошення інформації (персональних даних) пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ обмежено. Враховуючи зазначене, на теперішній час, з технічних причин немає можливості надати розгорнуту інформацію з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 .

Виходячи з наведеного вище, відповідач 2 вважає, що ОСОБА_1 необхідно було особисто звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України та надати заяву встановленого зразку разом з необхідними документами, передбаченими Порядком 22-1, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини справи щодо не розгляду заяви представника позивача про виплату недоотриманої пенсії померлої матері позивача по суті відповідачами не спростовано, а тому ці обставини не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України, держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 52 Закону №1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 4 Закону №1058-IV (ч.ч. 1, 3) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до приписів ст. 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

З комплексного аналізу вищевикладених норм, суд встановив, що Законом №1058-IV не врегульовано порядок прийняття, реєстрації та розгляду заяв про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1. Порядку № 22-1 було визначено, що […] заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про […] виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Пунктом 1.3. вказаного Порядку встановлено, що заява про […] виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 2.26. Порядку № 22-1 встановлено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2021 року № 33-1, яка набрала чинності 10.12.2021, затверджено Зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України (далі Постанова №33-1).

Згідно п. 1 Постанови №33-1 у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) в розділі І пункт 1.3 виключено, у зв`язку з цим пункти 1.4-1.10 постановлено вважати відповідно пунктами 1.3-1.9.

Також внесено зміни в розділ IV Порядку № 22-1, зокрема в абзаці першому пункту 4.2 слова «сервісного центру» замінити словами «структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб».

В іншій частині п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 змін не зазнав та в чинній на час виникнення спірних правовідносин викладений в наступній редакції: «4.2. При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

- ідентифікує заявника (його представника); […]

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; […]

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу».

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Поряд з цим, статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР), встановлює загальні засади правовідносин в сфері реалізації громадянами їх права на звернення до органів державної влади та регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відтак, згідно ст. 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.2 Закону № 393/96-ВР, законодавство України про звернення громадян включає цей Закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Стаття 3 вказаного Закону визначає заяву як звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Тобто заява позивача про виплату недоотриманої пенсії її померлої матері, як така що направлена на реалізацію її закріпленого в законодавстві права, відповідає визначенню заяви, яке закріплене в Законі № 393/96-ВР.

Статтею 5 Закону № 393/96-ВР закріплено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Згідно ст. 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 8 Закону № 393/96-ВР визначено категорії звернень, які не підлягають розгляду та вирішенню, до яких, зокрема, віднесено письмові звернення без зазначення місця проживання, не підписані автором (авторами), а також такі, з яких неможливо встановити авторство (анонімні); повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

З аналізу положень Закону №393/96-ВР випливає, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №815/1178/17.

Системно проаналізувавши приписи законодавства, яким врегульовано порядок звернення громадян до органів державної влади та, зокрема, з заявами щодо реалізації громадянами права в сфері пенсійного забезпечення суд дійшов висновку, що Постановою № 33-1 обмежено реалізацію громадянами своїх прав на звернення до органів ПФУ через представників, що не відповідає приписам Конституції України та Закону України «Про звернення громадян».

Поряд з цим, виключення з тексту Порядку №22-1 п. 1.3. не змінило порядок прийняття та реєстрації заяви позивача, оскільки п. 4.2. Порядку №22-1 зобов`язує посадову особу ПФУ ідентифікувати заявника або його представника та зареєструвати заяву, а зареєстрований документ підлягає розгляду уповноваженим органом ПФУ.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що обов`язок щодо прийняття та реєстрації заяви позивача мав бути реалізований саме відповідачем 1 відповідно до приписів п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1.

Вказаний висновок суду базується на тому, що за даними, наявними в ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення», заява № 15076 має статус «помилковий», тобто по суті в порядку екстериторіальності не розглядалась, більш того, згідно доводів відповідача 2 це унеможливлює її розгляд по суті, отже відповідний статус «помилковий» цій заяві було встановлено при її реєстрації, органом який здійснював опрацювання наданого представником позивача пакету документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд встановив, що саме відповідачем 1 вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті до розгляду заяви позивача, поданої відповідачу представником позивача за довіреністю.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 року у справі №200/2684/22.

Поряд з цим, пунктами 4.2, 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено порядок реєстрації та розгляду заяви про виплату недоотриманої пенсії померлого, який передбачає подальше визначення органу ПФУ, на якого буде покладено обов`язок щодо розгляду такої заяви, в порядку екстериторіальності.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача 1 розглянути заяву позивача по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом зобов`язання відповідача 1 прийняти та зареєструвати заяву позивача, подану її представником.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту свого порушеного права.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, згідно квитанції № 9848-0948-5844-1729 від 11.11.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, оскільки позовні вимоги задоволено у відношенні відповідача 1 в наслідок його протиправної бездіяльності, суд стягує судовий збір в повному обсязі на користь позивача з відповідача 1 за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неприйняття до розгляду заяви про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від 14.12.2021 року, що подана представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти та зареєструвати заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 від 14.12.2021 року, що подана представником ОСОБА_1 Заботіним В.В., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (Дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 23 січня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко