Справа № 340/531/22
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 січня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/531/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши в письмовому провадженні звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звертався до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (адміністративна справа №340/531/22).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка полягала у не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області №8404 від 09.12.2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.12.2019 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" №8404 від 09.12.2021 року та виплатити різницю між фактично отриманими і належними до сплати сумами пенсії (а.с.32-36).

Вказане рішення суду набрало законної сили 25.03.2022 року.

До суду 27.10.2022 року надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, у якій він, посилаючись на статтю 382 КАС України, просить суд зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що на час звернення до суду із вказаною заявою рішення суду за його позовом не виконано.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі №340/531/22 задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати звіт про виконання вказаного рішення суду по даній справі у строк один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю.

24.11.2022 року на адресу суду надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду.

У звіті зазначено, Головним управлінням 05.04.2022 року на підставі вказаного рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2019 року. Загальна сума доплати з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року, нарахована на виконання рішення суду, сума складає 132153,23 грн. Додатково відповідачем зазначено, що черговість погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду станом на 22.11.2022 року фактично проведена по 30.04.2020 року включно.

Дослідивши поданий звіт про виконання рішення суду, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та установ новий строк для подачі звіту суду про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №340/531/22 - один місяць.

28.12.2022 року Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області надав суду новий звіт про виконання рішення суду. До звіту доданий документ, що підтверджує проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду, а також лист відповідача Пенсійному фонду України з додатком.

Дослідивши поданий звіт, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Як встановлено судом, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2019 року. Загальна сума доплати з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року, нарахована на виконання рішення суду, а сума складає 132153,23 грн. Однак зазначена нарахована сума доплати у розмірі 132153,23 грн. позивачу на виплачена.

Отже, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі №340/531/22 відповідачем у повному обсязі не виконано.

Відповідач надав суду лист до Пенсійного фонду України за вих. №1100-0504-5/41871 від 13.12.2022 року, в якому начальник головного управління Сімонян Н.М., просить розглянути можливість виділення коштів на виплату нарахованих сум згідно рішень суду зазначеним у додатку особам.

З цього приводу, суд зазначає, таке. З часу надіслання згадуваного вище листа до ПФУ і до часу подання вказаного звіту пройшло 15 днів. Суд вважає, що за вказаний час, лист від 13.12.2022 року міг бути розглянутий, а відповідь на нього отримана відповідачем. Більш того, кошти на погашення заборгованості перед пенсіонерами, в т.ч. й ОСОБА_1 , могли вже бути перераховані на рахунки головного управління. Таким чином, суд повідомляє про необхідність надання суду докази розгляду листа до Пенсійного фонду України за вих. №1100-0504-5/41871 від 13.12.2022 року. У разі нарахування коштів для погашення заборгованості перед пенсіонерами, надати суду докази виплати ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 132153,23 грн.

Принагідно суд зазначає, що відповідач, на виконання ухвали від 05.12.2022 року все ж таки не надав суду доказів того, що Пенсійним фондом ведеться реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, на який є посилання в поданому звіті. Доказів того, що прізвище позивача та сума заборгованості, що належить йому до виплати є у такому реєстрі.

Доказів в обґрунтування доводів щодо черговості погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду станом на час подання звіту відповідач суду також не надав.

Правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 07.11.2019 р. у справі №420/70/19 та від 24.01.2018 р. у справі №405/3663/13-а, на яку посилається відповідач, не підлягає до застосування при вирішенні питання про прийняття звіту, оскільки стосується правовідносин, пов`язаних з примусовим виконанням та застосуванням штрафів державним виконавцем.

Водночас правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 23.04.2020 р. у справі №560/523/19 передбачає зважений підхід до вибору процесуальних засобів контролю за виконанням рішення суду та можливості встановлення судом нового строку для подачі звіту, а не накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.12.2022 р. не свідчить про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі №340/531/22, оскільки на час подання відповідного звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, тобто завдання адміністративного судочинства не реалізовано.

Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Як встановлено судом вище та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року на момент подання відповідачем звіту виконано не в повному обсязі, у зв`язку з цим, суд на підставі частини першої статті 382 КАС України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в повному обсязі по цій справі.

Окрім того, враховуючи, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2020 р. у справі №560/523/19, суд дійшов висновку про недоцільність застосування до відповідача штрафу.

Принагідно суд наголошує, що відповідачу у встановлені судом строки необхідно подати до суду звіт про виконання рішення суду у якому буде відображено факт повного виконання такого рішення, а не зазначення причин, які на думку відповідача, зумовлюють неможливість виконання такого рішення. В підтвердження виконання рішення суду від 22.02.2022 року у цій справі відповідачу необхідно надати відповідні докази

Керуючись статтями 245, 248, 256, 293-297, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити новий строк для подачі звіту суду про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №340/531/22 та зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання такої ухвали.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук