Справа № 200/262/22
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року Справа№200/262/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2022 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під.,1 пов., к.58), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 08500, м.Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії та скасувати рішення - відмова від 20.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсію згідно статті 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період роботи на ВП Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.10.2018 - 20.07.2021 року;

- зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки : з 01.09.1988 року по 21.11.1989 року на Шахтоуправлінні «гірник» та навчання в ПТУ №41 м.Селидове Донецької області.; з 27.11.1989 року по 04.12.1991 року служба в Армії; Шахта «Гірник» де з 12.02.1992 року по 30.04.1995 року; з 11.05.2016 року по 20.07.2021 року на ВП Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 13.07.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

24.09.2021 позивач отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову в призначенні пенсії №02. Вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11.01.2022 року відкрито провадження у справі №200/262/22-а та її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під.,1 пов., к.58).

Ухвалою суду від 29.09.2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду у 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали: копію пенсійної справи позивача з усіма наявними в ній матеріалами; розрахунок стажу позивача; індивідуальні відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо позивача.

Ухвалою суду від 25.10.2022 року повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду у 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали: копію пенсійної справи позивача з усіма наявними в ній матеріалами; розрахунок стажу позивача; індивідуальні відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо позивача.

31.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано суду витребувані документи.

Ухвалою суду від 24.11.2022 року залучено до участі у справі в якості третього відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 08500, м.Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на позовну заяву, де зазначило, що ОСОБА_1 13.07.2021 року за допомогою Веб-порталу Пенсійного фонду звернувся із заявою про призначення пенсії. Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. 20.07.2021 ГУПФУ в Харківській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №02. ГУПФУ в Донецькій області позивачу була надана відповідь на запит від 24.09.2021 з копією рішення про призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало відзив на позовну заяву та просило відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №06 від 20.07.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу. Під час прийняття рішення Головне управління керувалося наступним. Позивач на обліку в Головному управлінні не перебуває. Вік позивача на момент звернення 49 років. Страховий стаж 29 років 04 місяці 19 днів. Пільговий стаж 07 років 03 місяці 13 днів.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відзив суду не надало.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 № 2212-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26.02.2022 прийнято наказ №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи наведені норми та обставини, справу розглянуто в розумний строк після виникнення умов для цього.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянин України, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач -1, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідач -2, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під.,1 пов., к.58), є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідач -3, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 08500, м.Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10), є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

13.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

20.07.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 02.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 50 років. Вік заявника становить 49 років.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років.

Підтверджений страховий стаж становить 29 років 4 місяці 19 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 10 років.

Підтверджений пільговий стаж становить 7 років 3 місяці 13 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

-за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 27.07.2024.

15.12.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 02.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, -після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пільговий стаж особи становить 3 роки 0 місяців 0 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

період роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 11.08.1988 з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998, оскільки записи не завірені підписами відповідальної особи;

період проходження військової служби військовий квиток НОМЕР_3 від 27.11.1989, оскільки відсутня печатка про закінчення періоду проходження військової служби.

Для зарахування періодів зазначених в трудовій книжці необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів, за час виконання роботи, та довідку з військомату про періоди проходження військової служби. Працює. Право на пенсійну виплату відсутнє. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Судом відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , в межах спірних правовідносин, встановлено наступне:

запис № 1 11.08.1988 року про прийняття учнем гірничого поверхні 1-го розряду на дільницю ремонту забійного обладнання Шахтоуправління «Гірник» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля;

запис №2 01.09.1988 року про направлення на 10-ти місячні курси електрослюсарів підземних до ПТУ №41 м. Селидове;

запис № 3 21.03.1989 року про направлення на виробничу практику учнем електрослюсаря поверхні на ділянку ремонту забійного обладнання;

запис № 4 01.07.1989 року після закінчення 10-ти місячних курсів електрослюсарів направлений на дільницю електрослюсарем поверхні;

запис № 5 11.09.1989 року про переведення підземним електрослюсарем 3-го розряду на цій же дільниці ремонтного обладнання;

запис №6 21.11.1989 року про звільнення з шахтоуправління у зв`язку із призивом до лав Радянської Армії;

запис №7 про службу в ОСОБА_2 з 27.11.1989 по 04.12.1991;

запис №8 12.02.1992 року про прийняття підземним електрослюсарем 3-го розряду на дільницю ремонту забійного обладнання Шахтоуправління «Гірник» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля;

запис №9 13.04.1994 про присвоєння кваліфікації електрослюсаря підземного 4-го розряду;

запис № 10 30.04.1995 про звільнення з шахти за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 11 01.10.1995 року про прийняття на посаду експедитора-кур`єра МПП «Віола»;

запис № 12 02.01.1997 року про звільнення з підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 13 01.08.1997 року про прийняття на посаду експедитора МПП «Віола»;

запис № 14 01.11.1997 року про звільнення з підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 15 04.05.1998 року про прийняття касиром обмінного пункту ТОВ «Андромеда»;

запис № 16 25.05.1998 року про переведення на посаду завідуючого обмінного пункта;

запис № 17 10.09.1998 року про звільнення з підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 24 11.05.2016 року про прийняття підземним гірничим майстром з повним робочим днем в шахті та направлений на дільницю вентиляції та техніки безпеки ВП шахта Україна ДП «Селидіввугілля»;

запис № 25 19.09.2016 року 23.09.2016 року про відрядження в СП «УКК» ВП «Шахиа «Росія» ДП «Селидіввугілля» для навчання з питань охорони праці і промисловості безпеки з відривом від виробництва;

запис № 26 21.08.2018 про переведення заступником головного інженера з виробництва в технічну службу;

запис № 27 20.05.2019 року 24.05.2019 року про відрядження у м. Мирноград на навчання на базі УОЦ 10 БГСО за програмою «Аварійно-рятувальні роботи»;

запис № 27 26.03.2020 року про переведення помічником начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з повним робочим днем під землею.

Відповідно до довідки №210 від 07.06.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах у ш/у «Гірник» і за період з 11.09.1989 року по 21.11.1989 року, з 12.02.1992 року по 30.04.1995 року виконував «Гірничі роботи», «Видобування підземним способом» за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 11.05.2016 року по 03.08.2016 року, з 03.08.2016 року по 19.09.2016 року, з 19.09.2016 року по 23.09.2016 року, з 23.09.2016 року по 20.07.2018 року, з 20.07.2018 року по 21.08.2018 року, з 21.08.2018 року по 04.02.2019 року, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 04.02.2019 року по 06.02.2019 року, з 06.02.2019 року по 18.02.2019 року, з 18.02.2019 року по 22.02.2019 року, з 22.02.2019 року по 26.03.2019 року, з 26.03.2019 року по 28.03.2019 року, з 28.03.2019 року по 05.04.2019 року, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 05.04.2019 року по 12.04.2019 року, з 12.04.2019 року по 22.04.2019 року, з 22.04.2019 року по 24.04.2019 року, з 24.04.2019 року по 20.05.2019 року, з 20.05.2019 року по 24.05.2019 року, з 24.05.2019 року по 24.06.2019 року, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 24.06.2019 року по 26.06.2019 року, з 26.06.2019 року по 19.08.2019 року, з 19.08.2019 року по 21.08.2019 року, з 21.08.2019 року по 09.10.2019 року, з 09.10.2019 року по 11.10.2019 року, з 11.10.2019 року по 18.11.2019, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 18.11.2019 року по 20.11.2019 року, з 20.11.2019 року по 17.12.2019 року, з 20.12.2019 року по 26.12.2019 року, з 26.12.2019 року по 05.03.2020 року, з 05.03.2020 року по 24.03.2020 року, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 24.03.2020 року по 26.03.2020 року, з 26.03.2020 року по 02.05.2020 року, з 02.05.2020 року по 25.01.2021 року, з 25.01.2021 року по 29.01.2021 року з 29.01.2021 року по 01.03.2021 року, з 01.03.2021 року по теперішній час, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Довідкою №1-1785 від 12.07.2021 о фактичних спусках в шахту ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» зайнятих з видобутку вугілля ОСОБА_1 за період з 03.02.2016 по теперішній час здійснював спуски в шахту.

Відповідно до виписок із наказів № 369к від 01.10.1994, №78а від 30.01.2015, №375а від 20.09.2019 підтверджено право на льготне пенсійне забезпечення згідно списку №1 розділ 1 за результатами атестації робочих місць.

З розрахунку стажу, в межах спірних правовідносин, вбачається, що позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи: з 30.07.1989 року до 10.09.1989 року, з 01.05.1995 року по 05.03.1999 року, з 01.04.2016 року по 30.06.2016 року, з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року, 01.07.2017 року по 29.02.2020 року, з 01.05.2020 року по 37.07.2021 року. Період служби армії з 27.11.1989 року по 04.12.1991 року не зарахований не до страхового не до пільгового стажу. Період з 01.03.2020 по 30.04.2020 зарахований як ФОП (карантин 01.03.-31.05.2020) ЗУ №553-ІХ).

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV)).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058- IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки : з 01.09.1988 року по 21.11.1989 року на Шахтоуправлінні «гірник» та навчання в ПТУ №41 м.Селидове Донецької області.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період з 01.09.1988 року по 29.06.1989 року зараховано до страхового стажу як навчання в вищих/середніх навчальних закладах; період з 11.09.1989 року по 21.11.1989 року зараховано до Списку №1.

Відповідачами ні в оскаржуваних рішеннях про відмову у призначенні пенсії, ні у відзиві не зазначено обґрунтування не зарахування періоду роботи позивача до його пільгового стажу з 01.09.1988 року по 11.09.1989 року.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» ( далі Закон № 1788-ХІІ). Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України від 10.02.1998, №103/98-ВР "Про професійну (професійно-технічну) освіту" (в редакції, чинній на день звернення із заявою про призначення пенсії) якою визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно записів у трудовій книжці позивача у період з 01.09.1988 року по 21.03.1989 року проходив курси електрослюсарів підземних до ПТУ №41 м. Селидове; з 21.03.1989 року по 01.07.1989 року проходив виробничу практику учнем електрослюсаря поверхні на ділянку ремонту забійного обладнання. Після закінчення курсів, направлений на дільницю електрослюсарем поверхні. Таким чином, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією ОСОБА_1 не перевищує трьох місяців, що є необхідною умовою для зарахування стажу навчання до стажу роботи за спеціальністю.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до пільгового стажу період з 01.09.1988 року по 21.03.1989 року проходження курсів електрослюсарів підземних до ПТУ №41 м. Селидове; з 21.03.1989 року по 01.07.1989 року проходження виробничої практики учнем електрослюсаря поверхні на ділянку ремонту забійного обладнання.

Щодо періоду роботи позивача з 01.07.1989 року по 11.09.1989 на посаді електрослюсаря поверхні.

Підрозділом 1 «Підземні роботи» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, […] на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею з обслуговування вищезазначених робітників та службовців […].

Підрозділом 2 «Роботи на поверхні» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються:

а) Робітники (Робітники, зайняті на обслуговуванні териконів вугільних шахт (териконщики));

б) Інженерно-технічні робітники, пов`язані з підземними роботами на рудниках, шахтах, в вугільних шахтоуправліннях (на правах шахт), на шахтобудівельних та прохідницьких роботах та на копальнях с підземним видобуванням; Головні інженери, завідуючі гірничими роботами, технічні керівники; їх заступники та помічники; Маркшейдери та їх помічники, головні (старші) маркшейдери; Головні (старші) механіки та механіки, головні (старші) енергетики та енергетики, старші електромеханіки та електромеханіки, старші електрики та електрики; їх заступники та помічники; Геологи та їх помічники, головні (старші) геологи; Диспетчери гірничі; Нормувальники (гірничі); Хронометражисти (підземні); Начальники змін; Начальники (завідуючи, директора) експлуатації та будівництва шахт, шахтоуправлінь (на правах шахт), рудників, гірничо-рудних цехів (на правах шахт) та копалень з підземним видобуванням; їх заступники та помічники по виробництву.

З трудової книжки слідує, що позивач працював на посаді електрослюсаря поверхні, що не передбачено підрозділом 1 «Підземні роботи» та підрозділом 2 «Роботи на поверхні» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а отже, пенсійним органом правомірно не зараховано період роботи позивача з 01.07.1989 року по 11.09.1989 на посаді електрослюсаря поверхні до пільгового стажу.

Враховуючи, що період з 11.09.1989 року по 21.11.1989 року зараховано до Списку №1, в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду служби в армії з 27.11.1989 року по 04.12.1991 року.

Судом встановлено, що відповідно до військового квитка НОМЕР_3 від 27.11.1989 року ОСОБА_1 з 27.11.1989 року по 04.12.1991 року проходив військову службу в Лавах Радянської армії.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалось судом вище, рішенням Відповідача-3, позивачу відмовлено, в тому числі, й у зарахуванні до страхового стажу період проходження військової служби військовий квиток НОМЕР_3 від 27.11.1989, оскільки відсутня печатка про закінчення періоду проходження військової служби.

З приводу цього суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення, вданому випадку, військового квитка з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується період проходження військової служби з 27.11.1989 по 04.12.1991 (запис №7).

Судом відповідно до трудової книжки встановлено, позивач 12.02.1992 року прийнятий підземним електрослюсарем 3-го розряду на дільницю ремонту забійного обладнання Шахтоуправління «Гірник» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля, при цьому, період роботи з 12.02.1992 року по 30.04.1995 року відповідно до розрахунку стажу зараховано до Списку № 1.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування періоду військової служби позивача з 27.11.1989 по 04.12.1991 до страхового та пільгового стажу за Списком №1.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 12.02.1992 року по 30.04.1995 року.

Судом відповідно до розрахунку стажу позивача встановлено, що періоди роботи з 12.02.1992 року по 30.04.1995 року зараховано до Списку № 1.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.10.1995 року по 02.01.1997 року; 01.08.1997 року по 01.11.1997 року; 04.05.1998 року по 10.09.1998 року.

Як зазначалось судом вище, рішенням Відповідача-3 позивачу відмовлено, в тому числі й у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 11.08.1988 з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998, оскільки записи не завірені підписами відповідальної особи.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29 липня 1993 року, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. . Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу (пункт 2.14 Інструкції №58).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з абзацом другим пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи позивача з 01.05.1995 року по 05.03.1999 року зараховано до страхового стажу.

Таким чином, суд дійшов висновку про скасування рішення Відповідача-3 в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.10.1995 року по 02.01.1997 року; 01.08.1997 року по 01.11.1997 року; 04.05.1998 року по 10.09.1998 року.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи позивача з 01.05.1995 року по 05.03.1999 року зараховано до страхового стажу.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 11.05.2016 року по 20.07.2021 року.

Відповідачами ні в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ні у відзиві не зазначено обґрунтування незарахування періоду роботи позивача до його пільгового стажу вказаного періоду.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи позивача з 01.04.2016 року по 30.06.2016 року, з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року, 01.07.2017 року по 29.02.2020 року, з 01.05.2020 року по 37.07.2021 року зараховано до страхового стажу.

Судом відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 24.03.2020 року по 26.03.2020 року, з 26.03.2020 року по 02.05.2020 року, з 02.05.2020 року по 25.01.2021 року, з 25.01.2021 року по 29.01.2021 року з 29.01.2021 року по 01.03.2021 року, з 01.03.2021 року по теперішній час, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

За приписами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Статтею 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

За приписами ст. 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05 листопада 2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03 грудня 2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08 жовтня 2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, в яких наявна інформація щодо пільгового стажу (в межах спірних правовідносин) ОСОБА_1 з 11.05.2016 року по 20.07.2021 року (код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1), що підтверджує право останнього на включення вказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 1.1. розділу I Порядку 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац тринадцятий пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме орган, що призначає пенсію (за спірних правовідносин - ГУПФУ в Донецькій області) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 20.07.2021 року № 02 підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність цього рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Харківській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом скасування цього рішення.

Також, враховуючи висновки суду щодо протиправності не зарахування періодів роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 11.08.1988 з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998 та періоду проходження військової служби з 27.11.1989 по 04.12.1991 рішення ГУ ПФУ у Київській області від 15.12.2021 року № 02 підлягає визнанню протиправним.

Оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом скасування цього рішення.

Разом з тим, стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити позивачу пенсію за віком, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі Класс та інші проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію є формою втручання у повноваження.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача-1 призначити пенсію.

При ухваленні рішення суд керується приписами частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від13.01.2011 (остаточне) у справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-II)".

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві з застосуванням слова може.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що правовідносини щодо призначення пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.07.2021 року № 02.

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.12.2021 року № 02.

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії згідно статті 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.07.2021 року, з урахуванням висновків суду.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. за вимогу немайнового характеру.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єктів владних повноважень у розмірі 454 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача прапорційно.

Керуючись ст.ст.2-15,19-21,72-79,90,94,122,123,132,159-161,164,192-194,224-228,241-247,255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.07.2021 року № 02 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.12.2021 року № 02 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії згідно статті 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.07.2021 року, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під.,1 пов., к.58) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 151 (сто п`ятдесят одну) грн. 33 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 08500, м.Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 151 (сто п`ятдесят одну) грн. 33 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 151 (сто п`ятдесят одну) грн. 33 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20.01.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Мозговая