Справа № 380/5395/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5395/22 пров. № А/857/13878/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариство "ДТЕК Західенерго",

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року (суддя Карп`як О.О., час ухвалення 13:06 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 01.09.2022),

в адміністративній справі №380/5395/22 за позовом Акціонерного товариство "ДТЕК Західенерго" до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м.Ладижині Вінницької області,

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2022 року позивач АТ "ДТЕК Західенерго" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не формування та не направлення до Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області подання про повернення помилково сплачених коштів в розмірі 3401180,00 грн.; 2) зобов`язати відповідача сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області подання про повернення позивачу помилково сплачених коштів у розмірі 3401180,00 грн..

Відповідач з позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та незаконними, висловив свої заперечення у письмовому відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.08.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року у задоволенні позову - відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з врахуванням того, що саме ДЕІ у Вінницькій області повинна формувати подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів за відповідною заявою платника за спеціальним Порядком №787. Сам факт того, що позивач сплатив добровільно суму збитків за претензією відповідача, не може беззаперечно свідчити про наявність законних підстав для набуття цих грошових коштів отримувачем та бути підставою для прийняття рішення щодо відмови у формуванні подання на повернення грошових коштів. Також відсутність факту оскарження акту перевірки та претензії не може свідчити про правомірність відмови відповідача у формуванні подання на повернення грошових коштів в розмірі 3401180,00 грн.. Звертає увагу апелянт, що Верховним Судом у справі №902/384/20 встановлено відсутність вини позивача в частині не відображення в дозволі на спеціальне водокористування одного із його видів, про який було заявлено водокористувачем, проте суд першої інстанції до уваги це не прийняв. При цьому зазначає скаржник, що вина АТ «ДТЕК Західенерго» у відсутності одного з ліміту на спеціальне водокористування, відсутня як при перевірці від 10.-23.04.2019 року так і при перевірці від 21.02.2020, оскільки дозвіл №1157 діяв при обох перевірках, відрізняється тільки період часу за який було нараховано збитки та проведено перевірки.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 26.08.2022 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 04.01.2023р. та від 05.01.2023р. було задоволено клопотання відповідача ДЕІ у Вінницькій області та клопотання позивача АТ «ДТЕК Західенерго» про участь їхніх представників в засідання суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції на 11.01.2023 року, з використанням власних технічних засобів в системі EasyCon. Однак, ці сторони не забезпечили участь своїх представників у розгляді справи на 11.01.2023р. в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Матеріли адміністративної справи містять необхідний обсяг наданих сторонами доказів, чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування містяться у позовній заяві та у відзиві на позов, у апеляційній скарзі на рішення суду від 26.08.2022 року, а тому є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.01.2023р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача АТ «ДТЕК Західенерго» про зупинення провадження у справі.

Судом встановлено, що зібрані у даній справі докази, їх обсяг та заяви по суті справи дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та надати належну правову оцінку спірним правовідносинам.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

23.04.2019 року за результатами планового заходу державного нагляду (контролю) Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області складено акт перевірки №222/ВН та встановлено, що ВП Ладижинська теплова електрична станція АТ ДТЕК Західенерго у період з 22.12.2015 р. по 30.10.2017 р. здійснювало використання води, а саме пропуск через турбіни ГЕС для виробництва електроенергії в м. Ладижин, без затверджених дозволом на спеціальне водокористування №1157, лімітів на пропуск води через гідровузол, що є порушення ст.44 Водного кодексу України (а.с. 23-42 т.1).

За результатами Акту перевірки №222/ВН AT ДТЕК Західенерго направлено Претензію №701/04 від 19.02.2020 року щодо сплати збитків у розмірі 3401180,00 грн (а.с. 43-45 т.1).

AT ДТЕК Західенерго здійснило оплату вищевказаних грошових коштів, що підтверджується платіжним дорученням № від 18 березня 2020 року в сумі 3401180,00 грн (а.с. 46 т.1).

Також встановлено, що 21.02.2020р. за результатами наступного планового заходу державного нагляду (контролю) Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області складено акт перевірки №125/ВН та встановлено, що ВП Ладижинська теплова електрична станція AT ДТЕК Західенерго у період з 31.10.2017 р. по 16.12.2018р. здійснювало використання води, а саме пропуск через турбіни ГЕС для виробництва електроенергії в м. Ладижин, без затверджених дозволом на спеціальне водокористування №1157 лімітів на пропуск води через гідровузол, що є порушення ст.44 Водного кодексу України (а.с. 47-61 т.1).

3а результатами Акту перевірки №125/ВН AT ДТЕК Західенерго направлено Претензію №716/04 від 21.02.2020 року щодо сплати збитків у розмірі 2171383,02 грн (а.с. 62-64 т.1).

Проте, AT ДТЕК Західенерго залишило вказану претензію без розгляду.

ДЕІ у Вінницькій області звернулася з позовом до Господарського суду Вінницької області про відшкодування збитків у розмірі 2171383,02 грн, завданих державі самовільним водокористуванням. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.10.2020 р. у справі №902/384/20 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 65-82 т.1). Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 року, рішення Господарського суду Вінницької області від 20.10.2020 року було скасовано, позов задоволено (а.с. 83-100 т.1). Постановою Верховного Суду від 10.06.2021 року, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 року скасовано, а рішення Господарського суду Вінницької області від 20.10.2020 року залишено в силі (а.с. 101-110 т.1).

Позивач вважає, що істотною обставиною справи є те, що з моменту набрання рішенням Верховного Суду законної сили у справі №902/384/20, отримані кошти у розмірі 3401180,00 грн слід вважати помилково зарахованими до державного бюджету, що в свою чергу має наслідком повернення цих коштів. Тому, у позивача виникли правові підстави для повернення вищевказаних грошових коштів, оскільки спеціальне використання АТ ДТЕК Західенерго здійснювало правомірно у межах дій дозволу №1157.

19.11.2021 позивач звернувся із заявою за №82/1215 до відповідача про формування та направлення відповідного подання про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 3401180 грн (а.с. 10-11 т.1).

У відповідь на вказане звернення позивача відповідач листом від 10.12.2021р. відмовив у формуванні та направленні подання до Управління ДКС України у м. Ладижині Вінницької області про повернення помилково сплачених коштів в розмірі 3401180 грн, оскільки законодавством України визначена процедура щодо повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що не стосуються коштів, які добровільно були сплачені за порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с. 12 т.1).

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо формування та направлення відповідного подання про повернення помилково сплачених коштів, а тому звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти, сплачені позивачем 18.03.2020 в розмірі 3401180 грн є добровільно сплаченими збитками за порушення природоохоронного законодавства, а тому у відповідача був відсутній обов`язок, визначений Порядком №787, щодо внесення подання про повернення коштів. Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини полягають в тому, що позивач вважає, що кошти в сумі 3401180,00 грн на виконання Претензії ДЕІ у Вінницькій області №701/04 від 19.02.2020 щодо сплати збитків у визначеному розмірі AT ДТЕК Західенерго сплачено помилково, що стало підставою для звернення до відповідача із заявою про формування та направлення відповідного подання про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 3401180 грн..

Судом враховується, що процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі); перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, визначає Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (далі Порядок №787).

Відповідно до п.3 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я головного управління Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи).

Відповідно до п.5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Пунктом 9 Порядку №787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до місцевих бюджетів коштів з рахунків, відкритих для зарахування міжбюджетних трансфертів, здійснюється головними управліннями Казначейства на підставі листа відповідного місцевого фінансового органу, надісланого в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, сума платежу, що підлягає поверненню, реквізити рахунку, на який необхідно перерахувати кошти, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Отже, Порядком №787 встановлено, за яких умов повинно бути здійснено повернення надмірно сплачених коштів та за яких обставин відповідний орган повинен підготувати подання до органів казначейства. При цьому, визначальною умовою для такого повернення є встановлення факту помилковості сплати до бюджету відповідних коштів, або ж сплату таких коштів добровільно.

Як зазначило АТ ДТЕК Західенерго у позовній заяві, згідно із Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 16.10.2011, Держекоінспекція контролює надходження грошових коштів за кодом бюджетної класифікації 24062100. Код бюджетної класифікації 24062100 - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності (відповідно до Наказу Міністерства фінансів України Про бюджетну класифікацію №11 від 14.01.2011). Тому, на думку позивача, що саме на Держекоінспекцію (на її територіальні органи) покладено обов`язок контролювати надходження до бюджету в рамках стягнення збитків, що заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У даному випадку саме ДЕІ у Вінницькій області повинна формувати подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів за відповідною заявою платника.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем 18.03.2020 сплачено до бюджету 3401180 грн. згідно платіжного доручення №, призначення платежу - 101;05470928; за порушення природоохоронного законодавства згідно претензії від 19.02.2020 №701/04 без ПДВ ((1500121)).

Згідно змісту претензії №701/04 від 19.02.2020, відокремленим підрозділом Ладижинська теплова електрична станція АТ ДТЕК Західенерго в процесі господарської діяльності, в період з 22.12.2015 по 30.10.2017 (включно) без затверджених дозволом на спеціальне водокористування лімітів пропуску води через гідровузли в м. Ладижин Вінницької області здійснювалось використання води (пропуск через турбіни ГЕС для виробництва електроенергії), що є порушенням п.9 ст.44, ст.48, ст.49 Водного кодексу України, в результаті чого державі заподіяно шкоду в розмірі 3401180 грн. З метою уникнення судових витрат запропоновано позивачу добровільно сплатити вказану суму на рахунок, вказаний у претензії.

Також до претензії додано розрахунок розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок використання води (пропуск через турбіни ГЕС для виробництва електроенергії), без затверджених дозволом на спеціальне водокористування лімітів пропуску води через гідровузли в м. Ладижин, Вінницької області за період з 22.12.2015 по 30.10.2017 (включно) підприємством АТ ДТЕК Західенерго (відокремлений підрозділ Ладижинська теплова електрична станція). Вихідними даними для розрахунку розмірів збитків слугував акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №222/ВН від 10-23.04.2019.

Так, з 10 по 23 квітня 2019 за результатами планового заходу державного нагляду (контролю) інспекцією складено акт перевірки №222/ВН та встановлено, що ВП Ладижинська теплова електрична станція АТ ДТЕК Західенерго у період з 22.12.2015 по 30.10.2017 здійснювало використання води, а саме пропуск через турбіни ГЕС для виробництва електроенергії в м. Ладижин, без затверджених дозволом на спеціальне водокористування №1157, лімітів на пропуск води через гідровузол, що є порушення ст.44 Водного кодексу України (сторінка 10 Акту перевірки №222/ВН).

Судом встановлено, що позивач АТ ДТЕК Західенерго погодився із вимогами вказаної Претензії від 19.02.2020р. і суми нарахованих збитків в розмірі 3401180 грн сплачені ним добровільно згідно платіжного доручення від 18.03.2020 №.

Надалі предметом розгляду в порядку господарського судочинства (справа №902/384/20) досліджувалося питання відшкодування АТ ДТЕК Західенерго збитків, завданих державі внаслідок самовільного водокористування, що встановлені актом від 21.02.2020 №125/ВН за результатами планового заходу державного нагляду (контролю) за період з 31.10.2017 по16.12.2018 на підставі претензії від 21.02.2020 №716/04 на суму 2171383,02 грн..

У вказаній господарській справі 10.06.2021 Верховний Суд прийняв постанову про залишення в силі рішення Господарського суду Вінницької області від 20.10.2020, яким відмовлено у задоволенні позову ДЕІ у Вінницькій області про відшкодування АТ ДТЕК Західенерго збитків у розмірі 2171383,02 грн, завданих державі самовільним водокористуванням.

Відповідно до ч. 4, 7 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Водночас, суд першої інстанції правильно врахував, що у справі №902/384/20 судом встановлено відсутність вини AT ДТЕК Західенерго, що встановлені ДЕІ у Вінницькій області та зафіксовані в акті перевірки №125/ВН від 21.02.2020. При цьому, висновки акта перевірки №222/ВН від 10-23.04.2019 та претензія №701/04 від 19.02.2020 не були предметом дослідження суду в справі №902/384/20.

Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 цього Закону визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст.111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 року за №46, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до ч.9 Розділу II цього Положення, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Претензія в розумінні повноважень Інспекції є документ, який засвідчує наявність порушень вимог природоохоронного законодавства, допущених фізичною чи юридичною особою, та містить пропозицію щодо добровільного відшкодування заподіяної внаслідок таких порушень шкоди.

Претензії не властиві умови відповідності рішенню суб`єкта владних повноважень, оскільки вона не зумовлює виникнення обов`язків для особи, відносно якої була проведена перевірка, це лише пропозиція щодо відшкодування розміру збитків в добровільному порядку.

За загальним визначенням, претензія є формою досудової реалізації господарсько-правової або цивільно-правової відповідальності. Постраждала сторона повинна вказати в претензії, що порушила інша сторона і пред`явити до неї відповідні вимоги.

Оскільки претензія про відшкодування шкоди не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення обов`язків для АТ «ДТЕК Західенерго», містить пропозицію (а не вимогу) про сплату шкоди, а тому виконання вимог такої претензії є самостійним рішенням (волевиявленням) суб`єкта господарювання, яке спрямоване на відшкодування збитків, завданих державі за конкретне порушення природоохоронного законодавства.

Дослідивши Претензію №701/04 від 19.02.2020, судом не встановлено у ній частин зобов`язального характеру, така містить тільки пропозицію щодо добровільної сплати коштів.

Після отримання претензії суб`єкт господарювання - АТ «ДТЕК Західенерго» в добровільному порядку сплатив суму 3401180,00 гривень на рахунок УК у м. Ладижин/24062100/ Код / банк: Казначейство України/Номер рахунку UА 0002008 (платіжне доручення № від 18.03.2020).

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що кошти, сплачені позивачем 18.03.2020 в розмірі 3401180 грн згідно платіжного доручення №, призначення платежу: 101;05470928; за порушення природоохоронного законодавства згідно претензії від 19.02.2020 №701/04 без ПДВ ((1500121)) є добровільно сплаченими збитками за порушення природоохоронного законодавства.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначено Порядком №787, який розроблено на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375.

Вказаним Порядком чітко визначена процедура щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що не стосується коштів, які в добровільно були сплаченні за порушення вимог природоохоронного законодавства.

Визначені Порядком №787 терміни: надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання; помилково зараховані кошти - кошти, що сплачені платником за видом доходів, який не відповідає суті платежу (збору), визначеного в абзаці третьому цього пункту, та/або до невідповідного бюджету.

Колегія суддів приходить до висновку на підставі встановлених у справі обставин, що кошти в розмірі 3401180,00 грн АТ «ДТЕК Західенерго» не помилково було сплачено, а добровільно, за порушення вимог природоохоронного законодавства, та даний вид сплати не узгоджується із Порядку №787, на який посилається позивач.

Отже, відповідач правомірно повідомив позивача АТ ДТЕК Західенерго про відсутність законних підстав для повернення сплачених коштів в розмірі 3401180 грн..

Тому суд першої інстанції правильно встановив, що відмова Державної екологічної інспекції у Вінницькій області у формуванні та направленні до Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області подання про повернення помилково сплачених коштів в розмірі 3401180 грн є обґрунтованою, за відсутності обов`язку, визначеного Порядком №787 щодо внесення подання про повернення коштів. Відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, в тому числі і щодо зобов`язання відповідача сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у м. Ладижині Вінницької області подання про повернення АТ ДТЕК Західенерго помилково сплачених коштів у розмірі 3401180 грн..

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та відхиляються колегією суддів з врахуванням наведених вище обґрунтувань.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариство "ДТЕК Західенерго" залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року в адміністративній справі №380/5395/22 за позовом Акціонерного товариство "ДТЕК Західенерго" до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 20.01.2023 року