Справа № 645/5965/21
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.01.2023Справа № 645/5965/21
Провадження № 2-а/554/2/2023
ОКТЯБРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ПОЛТАВИ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2023 року м. Полтава Справа № 645/5965/21

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Савченка А. Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

07 вересня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, УПП в Харківській області), у якому просив скасувати постанову інспектора 4 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Редченко А. О. серії ЕАО № 4679755 від 24 серпня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Історія справи

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2021 року (а. с. 25) відкрито провадження в адміністративній справі № 645/5965/21, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

30 листопада 2022 року на виконання розпорядження голови Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22, з Фрунзенського районного суду м. Харкова згідно акту передачі справ від 28 березня 2022 року вказана адміністративна справа надійшла на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави та в цей же день відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана в провадження судді Савченка А. Г.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2022 року (а. с. 69 - 70) вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 24 серпня 2021 року, об 11 год 08 хв, лейтенант поліції 4 батальйону 5 роти Редченко А. О. винесла постанову серії ЕАО № 4679755 (далі Постанова), якою притягнула його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважав, що оскаржувана постанова є такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення. При цьому позивач виходив з такого.

Відповідно до Постанови 24 серпня 2021 року, о 10 год 53 хв, він, веруючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - HYUNDAI ELANTRA), в м. Харкові по проспекту Льва Ландау, навпроти буд. № 27/1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 81 км/год, чим перевищив встановлено дозволену швидкість на 31 км/год, що зафіксовано технічним приладом TruCam 000706, а також на бодікамеру інспектора № ха02367.

Зарперечуючи проти цієї Постанови, ОСОБА_1 зазначив, що в дійсності в день, час та місці, зазначені в Постанові, він, керуючи автомобілем HYUNDAI ELANTRA, рухався зі швидкістю близько 60 км/год та побачив працівників поліції, один з яких тримав в руках пристрій, схожий на «TruCam», який був направлений в бік його автомобіля, а інший в цей же час підійшов ближче до смуги для руху транспортних засобів, по якій він рухався, та подав сигнал про зупинку. Після цього працівники поліції підійшли до його автомобіля та повідомили, що причиною зупинки стало порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Із зазначеними припущеннями поліцейського він одразу ж не погодився та надав усне пояснення, що докази, надані ними є недопустимими та недостовірними, так як отримані із порушенням встановленого законом порядку та на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи. Обґрунтовуючи викладене, зазначив про те, що під час вимірювання швидкості руху інспектор, в порушення вимог Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), тримав вимірювальний прилад TruCam в руці, тобто він не був розміщений стаціонарно вмонтованим способом, що викликає значне дрибіжжання приладу. Така вібрація може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким він керував. Крім того, зазначив, що ця Постанова не містить посилань про те, що працівниками поліції при притягненні його до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, надано можливість скористатися юридичною допомогою, враховано характеристику його особи, розглянуто клопотання та інше. На підставі викладеного, вважав, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим просив Постанову скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Представник відповідача скористався правом надання відзиву, який надійшов до Фрунзенського районного суду м. Харкова 09 листопада 2021 року, відповідно до якого вважав твердження позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

24 серпня 2021 року, приблизно о 10 год 52 хв, поблизу буд. № 27/1 по проспекту Льва Ландау в м. Харкові за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № TC 000706 був виявлений рух транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA, під керуванням ОСОБА_1 , який в порушення вимог п. 12.4 ПДР, рухався зі швидкістю 81 км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 31 км/год, у зв`язку з чим на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

При цьому, в своєму відзиві представник відповідача Іващенко О. О. зазначив, що після зупинки вказаного транспортного засобу позивачу в повному обсязі були роз`яснені його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відповідно до ст. 268 КУпАП інспектором були задоволені всі клопотання останнього, після чого позивач прохав пришвидшити розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови. Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, зокрема модель, марку та номерний знак, а також автоматично визначає координати кожного виміру. При цьому, вказаний прилад відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а крім основного, ручного режиму роботи, може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. Точність вимірювань цього приладу підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого Мінекономрозвитку ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якого, максимально допустима похибка приладу TruCam № ТС 000706 при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить +/- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год. Ця похибка визначена експертами відповідно до законодавчо встановлених регламентів та методик повірки, а тому будь-які коливання при вимірюванні швидкості не можуть привести до більшої похибки, ніж передбачено виробником. У випадку ж недостатньої стійкості лазеру, прилад показує повідомлення про помилку, а не видає результат з хибними даними вимірювання. До того ж, частина дороги, на якій зафіксовано правопорушення, обладнана дорожнім інформаційним знаком 5.70 «Фото- відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який розміщений перед місцем проведення контролю швидкості руху. Таким чином, вважав, що Постанова винесена законно, а відтак, правові підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 24 серпня 2021 року, об 11 год 08 хв, лейтенант поліції 4 батальйону 5 роти Редченко А. О. винесла Постанову, якою притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови стало те, що 24 серпня 2021 року, о 10 год 53 хв, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA рухався в м. Харкові по проспекту Льва Ландау, навпроти буд. № 27/1 зі швидкістю 81 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 31 км/год.

Факт вчинення вказаного правопорушення встановлено інспектором поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС 000706, який має функцію фотофіксації та відеозапису.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представик відповідача вважав Постанову законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону № 3353-ХІІ порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 ПДР, цими правилами встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ПДР.

Згідно положень п. 1.10 ПДР населений пункт це забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками «Населений пункт» та «Кінець населеного пункта».

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII у випадках, визначених законом, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відплвідно до положень ст. 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно положень ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , зокрема якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до положень ст. 40 Закону № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень , які може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні . Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII (далі Закон № 1314-VII) засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395) постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. В таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 і 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Висновки щодо правозастосування

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній допустив перевищення встановленого обмеження швидкості руху в межах населенного пункту на 31 км/год, що зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС 000706.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012 (а. с. 50).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21367, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 16 лютого 2021 року (а. с. 51), який був чинним до 16 лютого 2022 року, тобто на час вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС 000706 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, а відтак на момент виникнення спірних відносин він був придатним до його застосування. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. При цьому, встановлено, що максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить +/- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.

Згідно виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27 вересня 2018 року в лазерному вимірювамі LTI 20/20 TruCAM правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3/2015, із довжиною ключа 256 біт та вимірювач забезпечує конфіденційність, цілісність і автентичність зареєстрованих даних (а. с. 52).

Відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49 лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювання. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (а. с. 53).

На підставі аналізу викладеного, суд приходить до висновку про те, що лазерний вимірювач швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС 000706, як прилад, що здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, який дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та його номерний знак, який використовувався працівником поліції для фіксації вчиненого позивачем правопорушення є законним сертифікованим приладом, а тому може засвідчувати порушення останнім швидкісного режиму та є належним доказом у справі.

Фактично єдиним аргументом, на який посилається позивач, як на підставу для скасування Постанови, є той факт, що працівниками поліції лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 № ТС 000706, в порушення вимог ст. 40 Закону № № 580-VIII, не був розміщений стаціонарно вмонтованим способом, а використовувася «з рук», що, на думку останнього, зумовило значне дрибіжання приладу та призвело до більшої похибки його цифрового показника, ніж це передбачено свідоцтвом про повірку.

Однак, оцінюючи надані представником відповідача докази в їх сукупності, суд не погоджується з такими припущеннями позивача та приходить до висновку про правомірність використання лазерного приладу TruCam LTI 20/20 № ТС 000706 «з рук», зважаючи на те, що основною функцією вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 є саме вимірювання швидкості, а не фото- і відеофіксація, а свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21367, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 16 лютого 2021 року встановлена можливість його використання в ручному режимі, тобто фактично такий режим приладу використовується за умовчуванням, із максимально допустимою похибкою при вимірюванні швидкості, яка в такому випадку становить +/- 2 км/год, а тому не може сягати 31 км/год.

Отже, використання лазерного вимірювача TruCam в ручному режимі, а відтак і будь-які коливання, пов`язані з цим, не впливають на точність вимірювання швидкості руху транспортних засобів, у зв`язку з чим доводи позивача щодо обов`язкового стаціонарного встановлення вказаного приладу, суд вважає необґрунтованими.

Жодного доказу на підтвердження того факту, що автомобіль HYUNDAI ELANTRA, під керуванням ОСОБА_1 рухався зі швидкістю близько 60 км/год, як він про це вказує в своєму позові, позивачем не надано, а тому вищевказані посилання останнього, суд розцінює як припущення, заявлене з метою уникнення покарання за вчинене, що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Як слідує з відзиву представника відповідача, ділянка населеного пункту в м. Харкові по проспекту Льва Ландау, на якій зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС 000706 факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, облаштована дорожнім інформаційним знаком 5.70 «Фото- відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» (а. с. 54 55), який розміщений перед місцем проведення контролю швидкості руху, що й не заперечувалось позивачем в позові, та, в свою чергу, свідчить про законність дій працівників поліції.

Судом був також досліджений відеозапис з бодікамери № ха02367 (а. с. 46), який суд приймає як належний та допустимий доказ у справі, так як він засвідчений належним чином електронним-цифровим підписом його автора, а сама Постанова містить посилання про те, що саме цей відеозапис є додатком до неї. Так, зі змісту наданого відеозапису слідує, що в сторону патрульного екіпажу, який здійснював вимірювання швидкості транспортних засобів на дорозі, рухалось декілька автомобілів. При цьому, оптичний приціл та подальша фіксація лазерним приладом TruCam LTI 20/20 № ТС 000706 порушення швидкості руху були зроблені саме відносно транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA, яким керував позивач. Швидкість транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 складала 81 км/год. Зображення зроблено у світлу пору доби, на ньому чітко видно ідентифікуючі ознаки автомобіля, зокрема його марку, колір, а також державний номерний знак. Підстав для сумнівів щодо точності показників вимірювального приладу судом не встановлено, позивач не заперечує факт керування вказаним автомобілем в день, час та місці, зазначені в Постанові, а тому суд вважає доведеним факт наявності порушень вимог п. 12.4 ПДР в діях останнього.

При цьому, суд звертає увагу на те, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 підстава зупинки його автомобіля і його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені ст. 268 КУпАП, а також надано можливість заявляти клопотання, що останній і зробив, на виконання яких його було ознайомлено із показниками лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 № ТС 000706, надано можливість оглянути сам прилад та документи, які підтверджують законність його використання, правильність роботи та точність вимірів, які ним здійснюються, надано можливість скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, а також заслухано заперечення позивача з приводу інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача в частині констатації факту про те, що оскаржувана Постанова не містить посилань про те, що працівниками поліції при притягненні його до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, надано можливість скористатися юридичної допомогою, враховано характеристику його особи, розглянуто клопотання тощо. Наданий представником відповідача та досліджений в суді відеозапис з вказаної бодікамери, посилання на який містить названа Постанова, в повній мірі спростовують твердження ОСОБА_1 про це.

Крім того, суд зазначає, що працівником поліції було належним чином ознайомлено ОСОБА_1 з його правами, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки про це свідчить його особистий підпис у відповідній графі Постанови (а. с. 11).

За таких обставин, враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що поліцейський під час винесення оскаржуваної Постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим приходить до висновку про правомірність її винесення.

Факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами, наданими представником відповідача, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення у справі. Натомість, позивач, звертаючись до суду зі своїм позовом не навів жодного доказу на підтвердження обставин, заявлених ним.

На підставі наведеного, враховуючи викладені норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність в діяннях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим не знаходить підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття провадження у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає за небхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а оскаржувану ним Постанову залишити без змін.

Розподіл судових витрат

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, то з огляду на положення ст. 139 КАС України підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-245 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО № 4679755 від 24 серпня 2021 року пропритягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у цій справі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО