Справа № 140/14815/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 січня 2023 року

м. Київ

справа № 140/14815/21

адміністративне провадження № К/990/1796/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №140/14815/21 за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся у Волинський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Волинської обласної державної адміністрації (надалі - Волинська ОДА) в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази від 01 липня 2021 року № 103-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ", від 28 липня 2021 року, № 127-ос "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос", від 05 серпня 2021 року № 131-ос "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос (зі змінами)", від 02 липня 2021 року № 171-ос "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос";

- поновити на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації" та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

27 липня 2022 рішенням Волинського окружного адміністративного суду позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано накази Волинської обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ", від 28 липня 2021 року № 127-ос "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос", від 05 серпня 2021 року № 131-ос "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос (зі змінами)", від 02 листопада 2021 року № 171-ос "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації з 03 листопада 2021 року.

Стягнуто з Волинської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 179136,60 грн (сто сімдесят дев`ять тисяч сто тридцять шість гривень 60 копійок).

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 20225,18 грн (двадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень 18 копійок) звернуто до негайного виконання.

01 грудня 2022 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року у справі № 140/14815/21 та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Волинської обласної державної адміністрації "Про звільнення ОСОБА_1 " від 01 липня 2021 року № 103-ос, "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос" від 28 липня 2021 року № 127-ос, "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос (зі змінами)" від 05 серпня 2021 року № 131-ос, "Про внесення змін до наказу керівника апарату обласної державної адміністрації від 01 липня 2021 року № 103-ос" від 02 листопада 2021 року № 171-ос.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації з 03 листопада 2021 року.

Стягнуто з Волинської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 62 442,06 грн ( шістдесят дві тисячі чотириста сорок дві гривні 06 копійок) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника регіонального відділу адміністрування Державного реєстру виборців управління інформаційних технологій та адміністрування апарату Волинської обласної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7050 грн ( сім тисяч п`ятдесят гривень) звернуто до негайного виконання.

На зазначену постанову суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 16 січня 2023 року.

У касаційній скарзі позивачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 620/3884/18, від 05 вересня 2019 року у справі №813/1247/17, від 14 листопада 2019 року у справі №826/14/16, від 30 жовтня 2018 року у справі №826/12721/17, від 25 липня 2018 року у справі №761/22614/16-ц, від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19.

Проте, в касаційній скарзі позивачем не наведено, які саме норми права (пункт, частина, стаття) застосовано судом без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, а також не наведено обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у цій справі та у справі № 620/3884/18, №813/1247/17, №826/14/16, №826/12721/17, №761/22614/16-ц, № 755/12623/19 є подібними.

Окрім цього, Верховний Суд зазначає, що цитування уривків з постанов Верховного Суду, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України..

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, та не викладення позивачем підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №140/14815/21 за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова