Справа № 440/7958/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7958/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №31 від 04.05.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком громадянину ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до періодів страхового стажу позивача періоди роботи з 01.02.1996 по 31.05.1996, з 01.01.1999 по 31.12.1999, головою Селянського (фермерського) господарства "Верховина" та період роботи з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 31.08.1996 в Малому підприємстві "Продвам",

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позову зазначено, що 20.12.2017 позивачем було подано до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області заяву про призначення пенсії за віком. До заяви позивачем було подано документи, які підтверджують страховий стаж, а саме: копії військового квитка, трудової книжки позивача № НОМЕР_1 , свідоцтва про державну реєстрацію Малого підприємництва «Продвам» з 02.09.1994 та свідоцтва про реєстрацію селянського фермерського господарства «Верховина» з 20.06.1997 де позивач значиться керівником. Водночас позивач стверджує, що оскаржуваним рішенням було відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 позов залишено без руху.

06.10.2022 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху позивачем надано докази.

Ухвалою суду від 10.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7958/22, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

28.10.2022 до суду ГУ ПФУ в Полтавській області подано відзив на позов в якому зазначено, що 20.12.2017 позивач звернувся до територіального органу Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з наданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, загальний страховий стаж позивача склав 12 років 11 місяців 08 днів. За наслідками розгляду заяви прийнято рішення яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу підтвердженого в установленому законодавством порядку. Крім того зазначено, що з аналізу статті 28 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» та статті 34 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що даними нормами закріплено обов`язок, а не право, селянського (фермерського) господарства сплачувати за осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом) внески (збір) на соціальне страхування. Зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка при цьому час роботи в селянському (фермерському) господарстві зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування. Водночас трудова книжка позивача не містить записів щодо періодів роботи в Селянському (фермерському) господарстві "Верховина". Стосовно вимог щодо зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до періодів страхового стажу позивача період роботи з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 31.08.1996 в Малому підприємстві "Продвам" зазначено про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи.

11.11.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідачем у відзиві на позов жодним чином не спростовується твердження позивача про те, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення позивач мав загальний страховий стаж 14 років 3 місяці 23 дні, в той час як страховий стаж позивача обрахований пенсійним органом станом на момент прийняття оскаржуваного рішення становив 12 років 11 місяців 08 днів.

15.11.2022 до суду надійшли письмові пояснення на позов в яких зазначено, що трудова книжка позивача не містить записів про періоди роботи в Селянському (фермерському) господарстві "Верховина" та Малому підприємстві "Продвам".

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви крім іншого подано: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою КМУ від 12.08.93 №637; трудова книжка № НОМЕР_2 .

Рішенням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (Козельщинський район) від 04.05.2018 №31 відмовлено позивачу у призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 згідно вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначено, що страховий стаж становить 12 років 11 місяців 8 днів. У зарахуванні спірного стажу відмовлено, оскільки трудова книжка позивача не містить записів про періоди роботи позивача в Селянському (фермерському) господарстві "Верховина" та Малому підприємстві "Продвам".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку вимогам позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №31 від 04.05.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком громадянину ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до періодів страхового стажу позивача періоди роботи з 01.02.1996 по 31.05.1996, з 01.01.1999 по 31.12.1999, головою Селянського (фермерського) господарства "Верховина" та період роботи з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 31.08.1996 в Малому підприємстві "Продвам", суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV(далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV(далі - Закон №1058-IV)страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІVпередбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно матеріалів справи, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки трудова книжка позивача не містить записів про періоди роботи позивача в Селянському (фермерському) господарстві "Верховина" та Малому підприємстві "Продвам".

Суд зазначає, що позивачем до заяви про призначення пенсії подано, наступні копії документів: копії військового квитка, трудової книжки, свідоцтва про державну реєстрацію малого підприємства "Продвам" з 02.09.1994 та свідоцтва про реєстрацію селянського фермерського господарства "Верховина" з 20.06.1997 де значиться його керівником.

З наданої до суду трудової книжки вбачається, що остання не містить записів про періоди роботи позивача в Селянському (фермерському) господарстві "Верховина" та Малому підприємстві "Продвам".

Разом з тим, у період з 14.01.1992 року економічні, соціальні і правові основи створення та діяльності селянських (фермерських) господарств в Україні визначав Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20 грудня 1991 року № 2009-XII (далі - Закону № 2009).

З 01.08.2003 року набрав чинності Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року № 973-IV, який визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України.

Згідно ст. 28 Закону № 2009 особи, які працюють у селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором (контрактом), та члени селянського (фермерського) господарства починаючи з 16-річного віку підлягають пенсійному забезпеченню нарівні з працівниками сільського господарства, а також загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття і загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, відповідно до законодавства.

Селянське (фермерське) господарство реєструється як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в органах Пенсійного фонду України за своїм місцем розташування, у встановленому порядку сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з усіх видів заробітку за членів селянського (фермерського) господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), а також як платник страхових внесків з окремих видів загальнообов`язкового державного соціального страхування, зазначених у частині першій цієї статті, сплачує страхові внески у встановленому законодавством порядку.

Час роботи в селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування.

Членам селянського (фермерського) господарства та особам, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), призначені пенсії виплачуються у повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Вищевказаний закон втратив чинність 29.07.2003 року з набранням чинності Закону України "Про фермерське господарство".

Відповідно до статті 34 Закону України «Про фермерське господарство» /у редакції, чинній станом на момент прийняття оскаржуваного рішення/ члени фермерського господарства та особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Час роботи у фермерському господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування.

Отже з аналізу ст. 28 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" та ст. 34 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що даними нормами закріплено обов`язок, а не право, селянського (фермерського) господарства сплачувати за осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом) внески (збір) на соціальне страхування.

Положеннями частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Водночас надані позивачем свідоцтва про державну реєстрацію малого підприємства "Продвам" та свідоцтва про реєстрацію селянського фермерського господарства "Верховина" не є підставою для зарахування до періодів страхового стажу позивача періоди роботи з 01.02.1996 по 31.05.1996, з 01.01.1999 по 31.12.1999, головою Селянського (фермерського) господарства "Верховина" та період роботи з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 31.08.1996 в Малому підприємстві "Продвам".

Інших доказів на підтвердження періодів роботи позивача, зокрема довідок, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, трудових договорів в Селянському (фермерському) господарстві "Верховина" та Малому підприємстві "Продвам" до суду не надано.

Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати страхових внесків за члена фермерського господарства - ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано до суду доказів протиправності оскаржуваного рішення.

Таким чином, вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №31 від 04.05.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком громадянину ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до періодів страхового стажу позивача періоди роботи з 01.02.1996 по 31.05.1996, з 01.01.1999 по 31.12.1999, головою Селянського (фермерського) господарства "Верховина" та період роботи з 01.07.1995 по 31.12.1995, з 01.01.1996 по 31.08.1996 в Малому підприємстві "Продвам", задоволенню не підлягають.

Як наслідок відсутні підстави для задоволення вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням викладеного, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши в сукупності обставини справи та доводи учасників процесу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя Л.М. Петрова