Справа № 335/7389/22
Суддя: Стеценко А. В.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7389/22 2-а/335/9/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.08.2022 № 360,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника адвоката Фельського С.Л., звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.08.2022 № 360, в обґрунтування якої заначив наступне.

02.08.2022 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 360 в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.
Справу відповідачем розглянуто за відсутності позивача, незважаючи на те, що ним завчасно було подано клопотання про відкладення розгляду справи було проігноровано. Розглянувши справу за відсутності позивача, відповідач позбавив ОСОБА_2 можливості надати пояснення та докази в справі про адміністративне правопорушення.
Копію оскаржуваної постанови отримано позивачем лише 11.11.2022.
Оскаржувану постанову позивач вважає протиправною, оскільки інкримінованого правопорушення він не вчиняв. В матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд оскаржувану постанову скасувати, стягнути з відповідача на свою користь судові витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді від 22.11.2022 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.
01.12.2022 на адресу суду від представника позивача адвоката Фельського С.Л. надійшла заява про усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Ухвалою судді від 09.12.2022 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом та поновлено позивачеві зазначений строк, відкрито провадження в справі, призначено справу до розгляду в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до приписів ст.ст. 268, 272, 286 КАС України з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов, витребувано у адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради докази, за результатами дослідження яких було встановлено наявність у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого 152 КУпАП, та докази вручення позивачеві постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.08.2022 № 360.
20.12.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень відповідачем заначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення комісією було встановлено, що 08.06.2022 о 13 год. 10 хв., ОСОБА_2 розмістив металеві конструкції на території біля будинку по АДРЕСА_1 без відповідних дозвільних документів, що призвело до захаращення, чим порушив п. 4.3.1 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, затверджених рішенням Запорізької міської ради №41 від 22.06.2011, з що передбачена відповідальність за с. 152 КУпАП.

На засідання адміністративної комісії для розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбулось 02.08.2022, ОСОБА_2 не з`явився, про причини своєї відсутності не повідомив. Обставини адміністративного правопорушення підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами. Будь-яких клопотань, заяв та заперечень від ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надходило.
Протоколом про адміністративне правопорушення від 02.08.2022 № 0027 зафіксовано, що 08.06.2022 о 13 год. 10 хв. позивач перебуваючи на території парку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , самовільно встановив збірно-розбірну конструкцію на території загального користування без наявності дозвільних документів, що призвело до захаращення міста Запоріжжя. Свідками правопорушення зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
З долучених до протоколу фотознімків вбачається зведення металевої конструкції на території парку.
Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що позивач був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, від підпису якого та надання пояснень відмовився.
Крім того, позивач тричі був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи повістками-викликами направленими рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток.
Повно та всебічно розглянувши справу, об`єктивно встановивши обставини вчинення правопорушення, оцінивши докази, врахувавши особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, адміністративна комісія встановила вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 0014 від 08.06.2022, яка доведена поза розумним сумнівом.
Щодо розміру витрат на правову допомогу відповідач зазначив, що додані до позовної заяви докази понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. не містять жодного конкретного посилання на правове питання, з яким ОСОБА_2 звернувся до адвоката за правовою допомогою, а відтак неможливо однозначно встановити, що отримана правова допомога ОСОБА_2 стосується оскарження постанови адміністративної комісії № 306 від 02.08.2022, що є предметом цієї справи.
Крім того, відсутність заяв з процесуальних питань у матеріалах справи та у додатках до позову, опис робіт наданих послуг у представника відповідача викликає сумніви у фактичному витрачені адвокатом однієї години на попереднє опрацювання матеріалів справи, про що зазначено у розрахунку від 11.11.2022.
З огляду на викладені обставини, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. 12.01.2023 представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та його представника, в якій також підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу електронної пошти, повідомленої представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України вирішив розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Оскаржуваною позивачем постановою відповідача від 02.08.2022 № 360 ОСОБА_2 визнано винним за те, що 08.06.2022 о 13 год. 10 хв. він розмістив металеві конструкції та території біля будинку по АДРЕСА_1 , без відповідних дозвільних документів, що призвело до захаращення, чим порушив п. 4.3.1. Правил благоустрою території міста Запоріжжя, затверджених Запорізькою міською радою від 22.06.2011 № 41, відповідальність за що передбачена ст. 152 КУпАП.
Як зазначено у постанові, ОСОБА_2 у протоколі пояснень не надав, на засідання комісії не з`явився.
На підставі ч. 1 ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 152 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Відтак, об`єктивними ознаками складу даного адміністративного правопорушення є діяння, яке полягає у порушенні певною особою державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Як убачається із матеріалів справи, позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне встановлення збірно-розбірної конструкції на території загального користування без дозвільних документів, що є порушенням п. 4.3.1. Правил благоустрою території міста Запоріжжя, затверджених рішенням Запорізької міської ради від 22.06.2011 № 41.
Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення, копія яких долучена представником відповідача до відзиву, не містить належних та допустимих доказів того, що встановлення збірно-розбірної конструкції було здійснено саме позивачем ОСОБА_2 .
Зі змісту оскаржуваної постанови та відзиву відповідача вбачається, що єдиними доказами вини позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, фотоматеріали, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом із тим, суд зазначає, що з фотознімків, копії яких долучені до відзиву на позов, неможливо встановити місце встановлення збірно-розбірної конструкції, особу яка її встановила, дату та час вчинення адміністративного правопорушення. Надані відповідачем пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять інформація щодо вчинення будь-якою особою правопорушення, а лише підтверджують факт відмові позивача від підпису протоколу про адміністративне правопорушення. Чи є зазначені особи свідками вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення в наданих ними письмових поясненнях не зазначено.
З позовної зави вбачається, що позивач заперечує вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення правопорушення, оскільки протокол є предметом оцінки органу, який уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи у сукупності з іншими доказами, які в даній справі відсутні.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав доказів законності й обґрунтованості оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, в діянні позивача є недоведеними, оскаржувана постанова не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем надано суду фотокопії договору про надання правової допомоги від 11.07.2022, укладеного між адвокатом Фельським С.Л. та позивачем, яким встановлено фіксований розмір гонорару адвоката 2500,00 грн., акта приймання-передачі наданих послуг від 11.11.2022, згідно якого вартість наданих адвокатом позивачеві послуг становить 2500,00 грн., квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 11.11.2022, згідно якої позивач сплатив представникові гонорар за надану правову допомогу в розмірі 2500,00 грн.
Частиною 6 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти стягнення з нього понесених позивачем витрат, посилаючись на те, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг; за наданих позивачем документів неможливо встановити чи надані такі послуги саме в даній справі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На переконання суду, зазначена в наданому представником позивача акті приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги вартість послуг є завищеною з огляду на обсяг вказаних в рахунку від 11.11.2022 послуг та їх складність.

З урахуванням вищевикладеного, витрати позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, підлягають зменшенню до 1000,00 грн. На переконання суду саме такий розмір судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, об`єктивними і справедливим у даній справі.

За звернення до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією від 11.11.2022, отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню позивачеві, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 132, 139, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 02.08.2022 № 360, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок та судові витрати на правничу допомогу в розміром 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, ідентифікаційний код 02140892, адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206.

Повне рішення складено 20.01.2023.

Суддя А.В. Стеценко