Справа № 320/9671/21
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року

м. Київ

справа № 320/9671/21

адміністративне провадження № К/990/27698/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Пасічник С.С.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Мирталь» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року (суддя Панова Г.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2022 року (судді: Ганечко О.М. (головуючий), Кузьменко В.В., Василенко Я.М.) у справі № 320/9671/21.

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Мирталь» (далі - позивач, платник податків, ТОВ «СП «Мирталь») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.04.2021 № 54250716.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким ТОВ «СП «Мирталь» донараховано суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2201991,00 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не наведено в акті результатів перевірки показника суми донарахованих додаткових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 2201991,00 грн, не наведено період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої нібито вчинено порушення, так само як і не наведено первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, зазначена сума донарахувань не є ані податковим кредитом, ані сумою бюджетного відшкодування, ані від`ємним значенням, а є, на переконання відповідача, - «штучною переплатою», тобто відповідачем не доведено наявність порушення п. п.200.1, 200.2, 200.4. Податкового кодексу України, чим порушено приписи чинного законодавства при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 02.04.2021 № 54250716.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що в акті перевірки не відображено відомостей щодо дослідження контролюючим органом, податкових декларацій (розрахунків) регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, як це передбачено положеннями пункту 44.1 статті 44, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, при тому, що ТОВ «СП «Мирталь» в листопаді 2017 року мало від`ємне значення з податку на додану вартість у розмірі 3774522,00 грн, однак, відсутні належні та аргументовані пояснення та докази щодо того, яким чином за наявності від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3774522,00 грн позивач занизив зобов`язання з податку на додану вартість в цьому самому періоді на суму 2201991,00 грн, також і не наведено період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої нібито вчинено порушення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2022 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «СП «Мирталь» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «СП «Мирталь» зареєстроване як юридична особа 19.04.2011 Номер запису: 0007173 (код за ), перебуває на обліку в Бородянській ОДПІ ГУ ДПС у Київській області. Основним видом економічної діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур КВЕД 01.11. На підставі направлень від 28.02.2020 № 810, № 811, № 812, № 813, № 814, № 828 та від 09.02.2021 № 656/0717, № 658/0717, № 660/0717, № 663/0717, № 666/0717, виданих ГУ ДПС у Київській області, відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2020 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 14.02.2020 № 406, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «СП «Мирталь» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).

За результатами вказаної перевірки, ГУ ДПС у Київській області складено акт перевірки від 25.02.2021 № 2565/10-36-07-16/37606056, висновками якого встановлено наступне. Перевіркою пунктів № 1-7, 9-26 плану перевірки порушень не встановлено. Перевіркою встановлено порушення ТОВ «СП «Мирталь»: п.п. 200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200 ПК України, Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2201991,00 грн, в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991,00 грн; п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 та п.201.1, 201.7, 201.10, 201.11 ст.201 України, в результаті чого завищено залишок від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податке періоду (р. 21 Декларації) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 193636,00 грн, у числі по періодам: грудень 2019 року на суму 193636,00 грн. Вказане в акті порушення п.п. 200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість ґрунтуються на висновках податкового органу щодо повноти декларування податку на додану вартість, викладених у пункті 3.1.2.3 вказаного акта перевірки.

Відповідачем зазначено про те, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 ТОВ «СП «Мирталь» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі - 1905427,00 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 встановлено його заниження всього у сумі 2201991,00 грн, в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991,00 грн встановлено завищення залишку від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації) на загальну суму 193636,00 грн, в тому числі по періодам: грудень 2019 року на суму 193636,00 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «СП «Мирталь» в січні 2019 року подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року (вхідний від 20.01.2019 № ), та допущено помилку при заповненні показника рядка 16.1 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу ПК поточного періоду: значення р. 21 попереднього звітного періоду», що призвело до зменшення показника рядка 18 Декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року (вхідний від 19.12.2017 № ) в розмірі 2201991,00 грн, в зв`язку з чим порушено підпункт 5 пункту 4 розділу V та підпункти 3, 4, 5 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 28.01.2016 за №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, зі змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «СП «Мирталь» занижено показник рядка 18 Декларації «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» на загальну суму 2201991,00 грн (зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 наведено в додатку 13 до акта перевірки).

Додатково, в акті перевірки зазначено про те, що в порушення п. п. 200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 за № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, зі змінами та доповненнями, ТОВ «СП «Мирталь» завищено показники, задекларовані в рядку 18 Декларації «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» на загальну суму 2201991,00 грн, в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991,00 грн. Дане порушення вимог чинного податкового законодавства встановлено при перевірці податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Позивач не погоджуючись з висновками акта перевірки, подав до ГУ ДПС у Київській області заперечення до акта перевірки від 25.02.2021 № 2565/10-36-07-16/37606056.

Надалі, листом від 30.03.2021 № 2367/12/10-36-07-16, ГУ ДПС у Київській області «Про надання відповіді на заперечення до акта перевірки», висновки акта перевірки від 25.02.2021 № 2565/10-36-07-16/37606056 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СП «Мирталь» (код за )» залишило без змін, а заперечення до акта перевірки - без задоволення.

За результатами перевірки на підставі вказаного акта перевірки, відповідачем 02.04.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення № 54250716, яким ТОВ «СП «Мирталь» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2422190,10 грн, з яких 2201991,00 грн за податковим зобов`язанням та 220199,10 грн за штрафними санкціями.

20.04.2021 ТОВ «СП «Мирталь» було подано до контролюючого органу скаргу на податкове повідомлення-рішення від 02.04.2021 № 54250716, яку рішенням ДПС України від 29.06.2021 №14485/6/99-00-06-01-11-06 залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.12.2017 ТОВ «СП «Мирталь» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року. 20.01.2019 ТОВ «СП «Мирталь» було заповнено уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у податковій декларації за листопад 2017 року, на якому відображена відмітка контролюючого органу щодо прийняття документа. Відповідно до наданих позивачем пояснень, згідно пояснень бухгалтера метою складання уточнюючого розрахунку було уточнення відомостей рядка 21 (Від`ємне значення) Податкової декларації за листопад 2017 року в рядку 16.1. (Від`ємне значення, що включається до ПК поточного періоду) уточнюючого розрахунку, однак під час внесення даних бухгалтером у встановленому порядку, відомості не відображались або відображались невірно, та за результатами заповнення та автоматичного програмного збою, уточнюючий розрахунок виявився заповненим неправильно.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій положень чинного законодавства, а також зазначає, що судами попередніх інстанцій не в повному обсязі досліджувалось обставини справи, зокрема, того, що в результаті дій позивача на бюджетному рахунку «СП «Мирталь» відобразилась безпідставна, непідтверджена контролюючим органом переплата, в свою чергу позивачу було відомо про некоректне відображення відомостей, однак жодних відповідних дій ним вжито не було, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 46.1 статті 46.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

10.2. Пункт 50.1. статті 50.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

10.3. Пункти 200.1, 200.2, 200.4 статті 200.

200.1. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

200.2. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

200.4. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

11. Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21:

11.1. Пункт 2 розділу І.

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

11.2. Пункти 1-5 Розділу IV.

1. У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

2. Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

3. У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

4. Не може бути зменшена сума податкових зобов`язань, яка не була сплачена до бюджету в минулих звітних (податкових) періодах, у зв`язку з повним або частковим списанням податкового боргу.

5. Зміна напряму узгодженого бюджетного відшкодування за рішенням платника податку здійснюється шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку до декларації за звітний (податковий) період, в якому було задеклароване таке бюджетне відшкодування.

11.3. Пункт 5 Розділу V.

Розділ III «Розрахунки за звітний період»: 5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

11.4. Розділ VI.

1. Уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

2. У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

3. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

4. У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

5. У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

6. У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

7. Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1.

8. У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

13. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

14. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

15. У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ГУ ДПС у Київській області дійшло висновку про заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2201991,00 грн (в тому числі за період січень 2019 року - 2201991,00 грн), однак перевірку правильності визначення податку на додану вартість відповідач здійснював лише за результатом аналізу уточнюючої декларації та декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, водночас, у вказаному акті перевірки не відображено відомостей щодо дослідження контролюючим органом, податкових декларацій (розрахунків) регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, у відповідності до положень пункту 44.1 статті 44, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Крім того, судами попередніх інстанцій зазначено, що під час розгляду даної справи в суді першої та апеляційної інстанції, відповідачем не було надано жодних обґрунтованих пояснень, підтверджених належними, допустимими та достатніми доказами, щодо заниження позивачем зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2201991,00 грн при наявності у позивача від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3774522,00 грн за той же період, а також відповідачем не зазначено, періоду фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої позивачем вчинено зазначене контролюючим органом порушення, не наведено первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, що підтверджують наявність факту порушення. Таким чином, контролюючим органом не було наведено підстав та не надано доказів щодо обґрунтованості висновків щодо заниження від`ємного значення з податку на додану вартість позивачем.

16. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченнях (відзиві) на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

17. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

18. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2022 року слід залишити без задоволення.

19. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2022 року у справі № 320/9671/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова С.С. Пасічник