Справа № 240/44051/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/44051/21

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимонович Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора про визнання дій протиправними,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) із позовом, у якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та оформлення результатів цього службового розслідування у виді затвердження 22.11.2021 в резолютивній частині пунктів 2 і 3 «Висновку про результати службового розслідування щодо можливого використання колишнім Житомирським міжрайонним природоохоронним прокурором Житомирської області ОСОБА_1 , своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у моїй об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури» скасувавши пункти 2-3 резолютивної частини висновку цього службового розслідування.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо оформлення результатів службового розслідування у вигляді висновку та його затвердження 22.11.2021 в частині пунктів 2-3 резолютивної частини є протиправними, оскільки службове розслідування проведене всупереч закону, що суттєво вплинуло на його результати, такі висновки не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час службового розслідування. Указані дії порушують незалежність прокурора, що гарантована Законом, дискредитують його як працівника та посадову особу, безпосередньо порушують його права та інтереси. Вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 06.04.2022 року.

Житомирська обласна прокуратура (далі - відповідач), скориставшись своїм правом, подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 в органах Житомирської обласної прокуратури працював з травня 1999 року по грудень 2021 року. За час роботи обіймав посади помічника прокурора Попільнянського району Житомирської області (05.1999-12.1999), помічника прокурора Ружинського району Житомирської області (12.1999- 01.2003), прокурора відділу по підтриманню державного обвинувачення в судах прокуратури Житомирської області (01.2003-06.2003), Житомирський міжрайонний природоохоронний прокурор (06.2003-07.2012), заступника начальника відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Житомирської області (07.2012-12.2013), начальника відділу захисту Інтересів громадян і держави при виконанні судових рішень управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Житомирської області (12.2013-07.2014), заступника прокурора м. Житомира (07.2014-12.2015), прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області (12.2015-03.2021). З 19 березня по 15 грудня 2021 року обіймав посаду прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури Житомирської області, з якої звільнений в порядку переведення до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

Відповідно до наказу керівника Житомирської обласної прокуратури від 05.08.2021 №403к, з метою з`ясування обставин, наведених у рапорті прокурора відділу обласної прокуратури Вапаева В.Р., а саме: щодо неналежної передачі працівниками Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури речових доказів із кримінальною справою №086007/11 до іншого органу досудового розслідування, призначено службове розслідування.

ОСОБА_1 у позові вказує, що приводом для службового розслідування, на його думку, став рапорт ОСОБА_2 . Проте, відповідно до пункту 1 розділу II Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 №202 (далі - Інструкція) приводом для призначення службового розслідування слугувало доручення посадової особи, уповноваженої на призначення службових розслідувань, а саме: керівника обласної прокуратури. Підстави зазначені в наказі Житомирської обласної прокуратури від 05.08.2021 №403к згідно з пунктом 3 розділу II Інструкції.

З огляду на викладене, вказаний наказ про призначення службового розслідування відповідає вимогам, закріпленим у розділах II та III Інструкції.

У ході службового розслідування ОСОБА_1 , який у 2012 році обіймав посаду Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора, пояснив, що у квітні 2011 року прокуратурою було порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Коростишівської рай держадміністрації та Коростишівського відділу земельних ресурсів при передачі земель у власність Державного підприємства «Більковецьке». Слідство у цій кримінальній справі здійснював слідчий Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури Козачук А.П. Під час розслідування проводився обшук у Коростишівському районному відділі земельних ресурсів, під час якого вилучалась документація із землеустрою щодо земель ДП «Більковецьке». Указана документація зберігалась з матеріалами кримінальної справи.

Також, природоохоронною прокуратурою було пред`явлено близько десяти позовів до Коростишівської райдержадміністрації щодо скасування її незаконних розпоряджень про затвердження документацій із землеустрою та передачу земель державного підприємства у приватну власність наближеним до голови райдержадміністрації, а також його родичам земельних ділянок.

При цьому, частина документації із землеустрою, що не мала доказового значення у кримінальній справі, використовувалась при розгляді указаних позовів. Зокрема, суду надавались для огляду оригінали проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам. Обставин передачі кримінального провадження до Коростишівським РВ УМВС України в Житомирській області він не пам`ятає. Відсутність супровідних документів у матеріалах справи пояснити не може.

Однак, на прокурора Коку С.Л, було покладено обов`язки щодо загального керівництва та питань організації роботи, управління та контролю виконання в Житомирській міжрайонній природоохоронній прокуратурі.

Відповідно до п.п. 3.3, 6, 10 наказу Генерального прокурора України від 19.09.2005 нагляд за розслідуванням кримінальних справ слідчими спеціалізованих прокуратур з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері покладено на спеціалізованих прокурорів з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері.

При вирішенні питань щодо санкціонування постанов та погодження подань слідчих про проведення обшуків, виїмок, накладення арешту на кореспонденцію, зняття інформації з каналів зв`язку спеціалізованих прокурорів з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері зобов`язано ретельно перевіряти наявність підстав для їх проведення.

Також, вимогами даного галузевого наказу на ОСОБА_1 , як спеціалізованого прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері було покладено обов`язок щодо систематичної перевірки стану збереження речових доказів, направлення їх до суду чи інших органів відповідно до прийнятих у справі рішень, а також проведення перевірки та прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України за фактами неналежного зберігання речових доказів, їх втрати, знищення чи пошкодження, а також у випадках їх привласнення чи розтрати.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправними дій щодо затвердження 22.11.2021 висновку про результати службового розслідування та його скасування в частині не підлягають задоволенню.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Офіс Генерального прокурора подав до суду пояснення щодо позовних вимог, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивував таку позицію зокрема тим, що чинна Інструкція про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затверджена наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 №202 має аналогічні положення щодо розгляду оскаржень рішень, прийнятих за результатами службового розслідування. Водночас, у спірних правовідносинах за результатами службового розслідування відносно позивача не було прийнято рішень, окреслених пунктом 1 розділу VIII Інструкції №343. Таким чином, підстави для скасування висновку службового розслідування від 22.11.2021 року відсутні.

Позивач пода до суду відповідь на відзив та пояснення, у яких просить задовольнити позовні вимоги з пістав, викладених у позовній заяві.

06.04.22 знято з розгляду справу у зв`язу з указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року). Наступне судове засідання призначено на 04 серпня 2022 року

04.08.2022 року у судовому засіданні зобов`язано представника відповідача надати суду матеріали службового розслідування.

Протокольною ухвалою суду від 04.08.2022 року закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті на 17.08.2022 року.

17.08.2022 у зв`язку з поданим клопотанням позивача, розгляд справи відкладено на 07.09.2022 року.

07.09.2022 року представник відповідача у судове засідання надав матеріали службового розслідування.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений завчасно.

Протокольною ухвалою суду від 07.09.2022 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступні обставини справи та надав їм таку правову оцінку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював в органах Житомирської обласної прокуратури з травня 1999 року по грудень 2021 року.

За час роботи перебував на посадах помічника прокурора Попільнянського району Житомирської області (05.1999-12.1999), помічника прокурора Ружинського району Житомирської області (12.1999- 01.2003), прокурора відділу по підтриманню державного обвинувачення в судах прокуратури Житомирської області (01.2003-06.2003), Житомирський міжрайонний природоохоронний прокурор (06.2003-07.2012), заступника начальника відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Житомирської області (07.2012-12.2013), начальника відділу захисту Інтересів громадян і держави при виконанні судових рішень управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Житомирської області (12.2013-07.2014), заступника прокурора м. Житомира (07.2014-12.2015), прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області (12.2015-03.2021).

З 19 березня по 15 грудня 2021 року обіймав посаду прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури Житомирської області, з якої звільнений в порядку переведення до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

Відповідно до наказу керівника Житомирської обласної прокуратури від 05.08.2021 №403к, з метою з`ясування обставин, наведених у рапорті прокурора відділу обласної прокуратури Вапаева В.Р., призначено службове розслідування щодо подій, які мали місце у червні 2012 року при зайнятті ОСОБА_1 посади керівника Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури.

Підставами для призначення службового розслідування відповідачем визначені: можливе використання прокурором своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб; вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури. Цим же наказом створено комісію у складі працівників відповідача.

В результаті проведеного службового розслідування комісією складено «Висновок про результати службового розслідування щодо можливого використання колишнім Житомирським міжрайонним природоохоронним прокурором Житомирської області ОСОБА_1 , своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чеснорті та непідкупності органів прокуратури».

Надалі, керівником Житомирської ОП 20.09.2021 затверджено вказаний Висновок, відповідно до п.2 якого «відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, частково знайшли і своє підтвердження».

Тобто, на думку відповідача, проведеним ним службовим розслідуванням частково підтверджене: використання прокурором своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб; вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Відповідно до п. 3 Висновку, такі порушення полягають у тому, що « У ході службового розслідування встановлено порушення щодо неналежної передачі прокурором Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 матеріалів кримінальної справи №086007/11, що залишились поза увагою Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора Коки С.Л.».

Оскільки указаний Висновок від 20.09.2021 був упередженим, складений на підставі неповно та однобічно проведеного розслідування, на вимогу Офісу Генерального прокурора від 18.10.2021, він був скасований наказом виконувача обов`язків керівника Житомирської ОП від 23.10.2021 № 508-к. Також цим наказом сформовано нову комісію та призначено додаткове службове розслідування.

Проведеним додатковим службовим розслідуванням встановлено інші обставини, а саме: документи прокурором не були втрачені, а передані разом із матеріалами кримінальної справи №086007/11 до Коростишівського райвідділу міліції через три місяці після переведення ОСОБА_1 в апарат прокуратури області, а саме: 06.10.2012 (аркуш 16 висновку від 22.11.21).

У подальшому, комісією складено висновок, що затверджений керівником відповідача від 22.11.2021, у пунктах 2-3 якого указані ті ж самі, що й при попередньому висновку від 20.09.2021, порушення, а саме: Пункт 2. «Відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, частково знайшли своє підтвердження в частині неналежної передачі прокурором Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 матеріалів кримінальної справи №086007/11, а також відсутності обліку речових доказів у цьому кримінальному провадженні, що залишилось поза увагою Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора Коки С. Л. Пункт З «У зв`язку із спливом строків накладення дисциплінарного стягнення, питання про притягнення колишнього Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора Житомирської області Коки С.Л, (на даний час - прокурор Новоград-Волинської окружної прокуратури) Коки С. Л. не ініціювати. Врахувати, що ОСОБА_3 в листопаді 2017 року звільнений з органів прокуратури.»

Вважаючи дії відповідача щодо оформлення результатів службового розслідування у вигляді висновку та його затвердження 22.11.2021 в частині пунктів 2-3 резолютивної частини протиправними та такими, що порушують незалежність прокурора, що гарантована Законом, дискредитують як працівника та посадову особу, безпосередньо порушують права та інтереси, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року № 6-р/2020, «незалежність прокурорів не є прерогативою або наданим привілеєм, а є гарантією справедливого, неупередженого та ефективного здійснення ними своїх повноважень (своєї діяльності)» (абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Однією з необхідних передумов незалежної діяльності прокуратури, неупередженого, об`єктивного, безстороннього виконання прокурорами своїх функцій є заходи щодо їх юридичного захисту, належного рівня матеріального та соціального забезпечення прокурорів, які мають бути гарантовані тіаким чином, щоб не допустити тиску, що може спричинити вплив на прийняті ними рішення (абзаци десятий, одинадцятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення № 6-р/2020).

Зазначене узгоджується з вимогами ст. 3 Закону України «Про прокуратуру», зокрема з тим, що діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків тощо.

Статтею 16 цього Закону визначено, що незалежність прокурора забезпечується, поміж іншого, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності; порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами; забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора; визначеними законом засобами забезпечення особистої безпеки прокурора, членів його сім`ї, майна, а також іншими засобами їх правового захисту тощо.

Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності Конституцією та законами України.

При цьому, прокурор має право звернутися з повідомленням про загрозу його незалежності до Ради прокурорів України, яка зобов`язана невідкладно перевірити і розглянути таке звернення за його участю та вжити в межах своїх повноважень, передбачених цим Законом, необхідних заходів для усунення загрози (ч.б ст. 13 Закону).

Як визначено у статті 17 Закону України «Про прокуратуру», прок> здійснюють свої повноваження у межах, визначених законо підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

При цьому, прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

У статті 30 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс) визначено, що у відносинах з підпорядкованими працівниками керівники всіх рівнів мають поєднувати принциповість та вимогливість з повагою та доброзичливістю, не допускати грубощів та приниження людської гідності.

Керівники прокуратури повинні, поміж іншого, бути справедливими і об`єктивними в оцінці роботи підпорядкованих працівників; сприяти утвердженню в колективах службової дисципліни на засадах товариської взаємодопомоги, позитивного морально-психологічного клімату; сприяти додержанню працівниками вимог професійної етики тощо.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» ліві 13- IX, що набрав законної сили 25.09.2019, повноваження членів Ради прокурорів України, призначених на посади до набрання чинності цим Законом, достроково припинені ( п.23 Прикінцеві і перехідні положення).

При цьому, одним із запобіжників гарантій незалежності прокурорів став наказ Генерального прокурора від 16.06.2021 № 202 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів» (далі - Інструкція).

Аби службові розслідування не стали способом тиску та переслідування прокурорів, Інструкцією чітко визначені підстави та порядок проведення службового розслідування стосовно прокурорів Офісу Генерального прокурора, у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а також прокурорів обласних, окружних, спеціалізованих на правах обласних, окружних прокуратур (далі - прокурори), оформлення результатів та прийняття рішень, а також компетенцію структурних підрозділів, службових та посадових осіб органів прокуратури при його проведенні.

У ній же визначено, що службове розслідування - комплекс заходів які здійснюються відповідно до цієї Інструкції з метою з`ясування обставин, що стали підставами для його призначення (п.3 розділу І Інструкції).

Зокрема, пунктами 1 та 3 розділу II Інструкції визначений вичерпний перелік приводів та підстав для призначення службового розслідування.

Так, приводами для призначення службового розслідування є: звернення (скарги, заяви) і повідомлення громадян, народних депутатів України, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян та засобів масової інформації, які містять фактичні дані, що можуть бути перевірені; доручення посадових осіб, уповноважених на призначення службових розслідувань; подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припис Національного агентства з питань запобігання корупції; письмовий запит члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, яким у ході дисциплінарного провадження здійснюється перевірка за дисциплінарною скаргою (заявою рапорт прокурора, в тому числі щодо ініціювання проведення службового розслідування для спростування безпідставних звинувачень або підозр стосовно нього; повідомлення Генеральної Інспекції Офісу Генерального прокурора.

Підставами для призначення службового розслідування є наявність даних про:

- втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів;

- допущення витоку мовної та видової інформації на об`єктах інформаційної діяльності органів прокуратури, розголошення конфіденційної, службової інформації або інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом (крім державної таємниці), втрату, пошкодження службових документів і матеріалів, печаток, штампів, іншого майна прокуратури, порушення пропускного режиму до службових приміщень прокуратури;

- втрату або викрадення службового посвідчення прокурора, електронного ключа доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- порушення, допущене посадовими особами органів прокуратури, що призвело чи могло призвести до нецільового використання бюджетних коштів та втрат;

- загибель чи травмування прокурора під час виконання службових обов`язків, посягання на життя, здоров`я, житло та майно прокурора чи близьких родичів, пов`язані зі службовою діяльністю прокурора;

- неправомірне втручання в діяльність прокурора;

- подію, яка сталася за участі прокурора та викликала негативний суспільний резонанс;

- використання прокурором своїх службових повноважень службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб;

- вчинення прокурором дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, у тому числі корупційних, або правопорушень, пов`язаних з корупцією;

- керування прокурором транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння;

- подання в анкеті доброчесності прокурора недостовірних (у тому числі неповних) тверджень;

- порушення прокурором вимог, заборон або обмежень, встановлених Законами України "Про запобігання корупції", "Про прокуратуру'";

- вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Також, у п.5 розділу III Інструкції визначені вимоги до наказу уповноваженої особи, яка призначає службове розслідування, а саме: рішення про призначення службового розслідування оформлюється наказом, яким утворюється комісія з проведення службового розслідування (далі - комісія), визначаються голова та члени комісії.

У наказі зазначаються приводи і підстави для призначення службового розслідування, мета і строки його проведення, прізвище, ім`я, по батькові, посада прокурора, стосовно якого проводиться розслідування, факт, за яким воно проводиться.

Як зазначено в наказі №403-к від 05.08.2021 приводом для службового розслідування став рапорт прокурора відділу ЖОП, у якому останній зазначив про:

1) можливе використання прокурором своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб;

2) вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, що визначені як підстави для проведення службового розслідування.

Разом з тим, відповідно до Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 13.04.2017 № 111, до дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури належать:

- вчинення дій, що містять ознаки корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень;

- керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або відмова від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння та ненадання документів, які підтверджують, що прокурор не перебував у такому стані;

- неподання або несвоєчасне подання прокурором без поважних причин анкети доброчесності прокурора;

- подання в анкеті доброчесності прокурора недостовірних (у тому рислі неповних) тверджень;

- умисне приховування достовірної інформації про вчинення іншим прокурором дій, що порушують Присягу прокурора чи вимоги Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів;

- протиправні позаслужбові стосунки - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб;

- порушення прокурором вимог, заборон та обмежень, встановчених Законами України «Про запобігання корупції», «Про прокуратуру».

У даному випадку, аналіз рапорту прокурора відділу Житомирської ОП від 30.07.2021 засвідчує, що у ньому не зазначена жодна із дій, що порочать звання прокурора можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури. Зміст рапорту засвідчує, що прокурор лише припускає про можливу втрату слідчим Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури при розслідуванні кримінальної справи документів.

При цьому, можлива втрата документів не підпадає ні під жодне визначення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Таким чином, рапорт прокурора без зазначення відповідних підстав не міг бути приводом для службового розслідування, в якому відсутні саме ті підстави для проведення указаного розслідування.

При цьому, посилання в наказі №403-к на рапорт прокурора від 30.08.2021, як на привід, а також на нібито зазначення у ньому підстави для проведення службового розслідування є необгрунтованим, оскільки: рапорт прокурора датований 30.07.2021, а не 30.08.2021, як указано в наказі; рапорт прокурора від 30.07.2021 не містив жодних фактичних даних, що указували б на визначені Інструкцією підстави для проведення службового розслідування;

Відповідно, не відповідає дійсності посилання у наказі на те, що прокурор у рапорті зазначає про дії Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Окрім цього, у порушення п.5 розділу III Інструкції в наказі №403-к як і в наказі №508к від 23.10.2021, не зазначено мету службового розслідування, якою має бути підтвердження чи спростування фактів, що стали підставами для проведення.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що службове розслідування розпочато не на підставі та у не спосіб, що визначений законом, необгрунтовано, без дотримання принципу рівності перед законом, є дискримінуючим, не пропорційним, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямований оспорюване рішення.

Як наслідок, службове розслідування проведене упереджено, неповно, висновки не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час службового розслідування, виходячи з наступного.

По-перше, службовим розслідуванням не з`ясовані обставини, що обов`язково мали бути встановлені.

Зокрема, розділом VI указаної Інструкції визначено питання, які підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування, а саме:

- обставини (час, місце, наслідки тощо) події, у зв`язку з якою проводиться службове розслідування;

- правомірність дій (бездіяльності) прокурора, що призвели(а) до події чи безпосередньо передували(а) їй;

- наявність чи відсутність порушень положень законів чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів, а також встановлення осіб, які їх допустили;

- наявність чи відсутність у діянні прокурора ознак дій, що порочать звання прокурора, порушень Присяги прокурора і правил прокурорської етики, дисциплінарного проступку, їх мотиви;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності прокурора чи знімають безпідставні звинувачення або підозри стосовно нього;

- характеристика прокурора, стосовно якого проводиться службове розслідування (ставлення до виконання службових обов`язків, поведінка до події у зв`язку з якою проводиться службове розслідування;

- причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, роль безпосереднього керівника прокурора, стосовно якого проводиться службове розслідування, інших посадових осіб у забезпеченні належної поведінки підлеглого, стосовно якого проводиться службове розслідування;

- характер і розмір завданих порушенням матеріальних збитків, а також можливість їх відшкодування;

- наявність прийнятого відповідними компетентними органами рішення за фактом події.

Всупереч вказаним вимогам Інструкції, вказані питання не з`ясовані.

Зокрема, не з`ясовано у чому полягала бездіяльність позивача, що призвела до події, адже через 2 (два) дні після прийняття рішення слідчим про визначення підслідності позивача було призначено на іншу посаду в апарат прокуратури Житомирської області. При цьому, відповідним актом приймання-передачі матеріалів при переведенні його на іншу посаду жодних втрат, недостач ні майна, ні документів встановлено не було.

Більше того, як встановила комісія, кримінальну справу слідчий фактично передано 06.10.2012. тобто понад як три місяці після переведення позивача на іншу посаду з цієї прокуратури. Відтак, позивач жодним чином не міг вплинути на порядок, спосіб передачі справи.

Питання характеристики позивача (ставлення до виконання службових обов`язків, поведінка до події, у зв`язку з якою проводиться службове розслідування) взагалі не було предметом службового розслідування.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, роль безпосередньо керівника прокурора, інших посадових осіб залишено поза увагою службового розслідування.

Таким чином, питання (обставини), що обов`язково мали бути встановлені службовим розслідуванням не з`ясовані.

По-третє, службове розслідування проведено усупереч вимогам Інструкції, що суттєво вплинуло на результати службового розслідування.

У порушення п. 3 розділу VI Інструкції про призначення службового розслідування позивача повідомлено не протягом трьох робочих днів з дня його призначення, а через 15 днів - 18.08.2021, чим обмежено позивача в часі для надання пояснень, доказів щодо звинувачень, зазначених у наказі.

Судом встановлено, що позивачем подано пояснення, клопотання про витребування додаткових документів, одержання пояснень, а також зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування лише 29.08.2021.

У поданому клопотанні позивач просив отримати та долучити до матеріалів службового розслідування пояснення його безпосереднього керівника, який надавав слідчому вказівки щодо розслідування кримінальної справи у 2012 році, інших прокурорів, які підтвердили б важливі обставини, що необхідно встановити під час службового розслідування; отримати та долучити супровідні листи, що засвідчують дату направлення справи за підслідністю і що саме позивач, а не інша особа, направляв її за підслідністю, книги вхідної-вихідної кореспонденції за червень-липень 2012 року природоохоронної прокуратури, прокуратури Коростишівського району, прокуратури Житомирської області, копії статистичного звіту природоохоронної прокуратури, зокрема довідку про рух кримінальних справ за червень-липень 2012 року, наглядове провадженая за кримінальною справою №086007/11 тощо.

Проте, у порушення п.7 розділу VI Інструкції про результати розгляду вказаних клопотань позивача не лише не повідомлено протягом п`яти робочих від дня їх отримання письмово, а взагалі не прийнято будь-якого рішення.

Вищевикладене в сукупності свідчить на користь висновку, що службове розслідування проведено з повним ігноруванням прав особи, відносно якої проводилось таке розслідування та всупереч встановленим Інструкцією процесуальним порядком його проведення.

Разом з тим, суд відмічає, що при проведенні службового розслідування не взяті до уваги пояснення позивача від 29.08.2021, як і не перевірені доводи, що викладені у ньому.

Натомість, до уваги взяті пояснення від 17.08.2021, що надавались не у зв`язку із проведенням службового розслідування, які надані позивачем того, як йому стало відомо про проведення службового розслідування і в яких його опитували щодо інших обставин, а не щодо тих підстав, що стали предметом службового розслідування.

Зокрема, не надано оцінку (не перевірено) тому, що позивач не приймав рішення щодо передачі справи за підслідністю, не направляв кримінальну справу №086007/11 за підслідністю до органів міліції, про таке рішення йому взагалі не було відомо, а з 03.07.2012, тобто через два робочі дні після визначення слідчим підслідності за міліцією, не виконував обов`язки природоохоронного прокурора, так як був призначений на іншу посаду в апарат прокуратури Житомирської області. Відповідно, не мав можливості та відповідних повноважень перевірити стан збереження речових доказів чи інших документів, які не були речовими доказами, при направленні справи за підслідністю, наявність усіх процесуальних документів у матеріалах кримінальної справи тощо.

Крім того, висновок «про неналежну організацію збереження речових доказів в очолюваній Кокою C.J1. Житомирській природоохоронній прокуратурі» є необгрунтованим, оскільки комісією не встановлено, яким чином оригінали документів потрапили до прокуратури області, хто та на яких підставах помістив їх до архіву прокуратури області разом із наглядовими провадженнями за позовами, участь прокурора в яких забезпечували працівники апарату прокуратури області.

Більше того, після вилучення цих документів слідчим, позивач з 02.07.2012 припинив повноваження керівника природоохоронної прокуратури. Відповідно, слід було встановити хто, за чиєю вказівкою та коли передав оригінали документацій із землеустрою до прокуратури області, хто помістив їх до наглядових проваджень, а згодом передав на зберігання до архіву прокуратури області.

Між тим, вилучені у червні 2012 року документи під час розслідування кримінальної справи не були речовими доказами.

На відміну від діючого наразі Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до норм КПК України 1960 року, речовими доказами є лише ті об`єкти, що визнані слідчим відповідною постановою про визнання їх речовими доказами.

Відповідно, аби стверджувати, що « ОСОБА_1 не забезпечено наделений облік речових доказів» у природоохоронній прокуратурі, унаслідок чого нібито міліцією (чи поліцією) втрачені непідписана довідка (що взагалі не є документом), заяви громадян, договори оренди земель, висновки про погодження проектів землеустрою, картографічний план місця розташувався та площі земель, слід було встановити, чи визнано слідчим указані документи речовими доказами, коли та яким чином. Лише після цього, згідно Інструкції, вони мали бути обліковані у відповідній Книзі обліку речових доказів.

Оскільки у матеріалах кримінальної справи відсутня така постанова, безпідставним є твердження про те, що указані документи є речовими доказами.

Таким чином, наслідками неповноти службового розслідування стали невідповідність висновків обставинам та матеріалам розслідування.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції У країни органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти ликие на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцию та законами України.

Згідно з Нормами професійної відповідальності та переліком необхідних прав та обов`язків прокурорів, прийнятих Міжнародною Асоціацією прокурорів 23 квітня 1999 року, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, правилами та етикою їх професії, в будь-який час дотримуватись найбільш високих норм чесності.

Відповідно до пунктів 1,2 розділу VI Інструкції, посадові особи, зазначені в пункті 1 розділу ІІІ цієї Інструкції:

- розглядають клопотання про відвід голови або членів комісії, скарги на їхні дії або бездіяльність та протягом семи робочих днів від дня отримання таких клопотань (скарг) письмово повідомляють про рішення, прийняті за результатами їх розгляду; розглядають висновок та матеріали службового розслідування у п`ятиденний строк з дня їх надання;

- затверджують висновок службового розслідування та з урахуванням зібраних за результатами його проведення матеріалів приймають рішення, може відрізнятися від запропонованого комісією;

- при встановленні під час службового розслідування діяння, що містить ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, вживають заходів у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, вони мають право: ознайомлюватися з матеріалами службового розслідування; надавати голові комісії письмові доручення стосовно його проведу за наявності підстав змінювати склад комісії; у разі незгоди із висновком службового розслідування в межах установленого строку надавати доручення голові та членам комісії щодо додаткової перевірки доводів і обставин, у тому числі які раніше не були відомі або не були враховані під час проведення службового розслідування, а також щодо доопрацювання висновку службового розслідування.

Аналіз зазначених нормативних актів засвідчує, що посадова особа прокуратури, уповноважена призначати службове розслідування, затверджує відповідний висновок службового розслідування, що: складений у порядку, визначеному Інструкцією, на підставі розслідування, яким з`ясовані обставини, що визначеня Інструкцією та обов`язково мали бути встановлені; у випадку повного проведення службового розслідування тощо.

Якщо ж розслідування проведено неповно, всі обставини не встановлені, порушено порядок, визначений Інструкцією, висновки містять необгрунтовані припущення, є упередженими та надуманими, з огляду на указані вимоги Закону, такий висновок мав бути направлений на доопрацювання, чи додаткової перевірки доводів і обставин, а не бути затвердженим, як це зробив відповідач.

Всупереч тому, що службове розслідування проведено не у спосіб, визначений Інструкцією, відповідач 22.11.2021 протиправно затвердив висновок, унаслідок чого діяв не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Принцип обґрунтованості і законності рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення, в межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Оскільки цей принцип порушений, дії відповідача щодо затвердження 22.11.2021 висновку в частині пунктів 2-3 є протиправними.

З огляду на встановлені вище обставини того, що відповідачем не було дотримано обов`язку щодо наведення обставин, встановлених під час здійснення службового розслідування, не надано оцінку доводам позивача, не враховано всі обставини, що мали важливе значення, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення службового розслідування стосовно позивача та оформлення результатів цього службового розслідування у виді затвердження 22.11.2021 в резолютивній частині пунктів 2 і 3 «Висновку про результати службового розслідування щодо можливого використання колишнім Житомирським міжрайонним природоохоронним прокурором Житомирської області ОСОБА_1 своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у моїй об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури» скасувавши пункти 2-3 резолютивної частини висновку цього службового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Житомирської обласної прокуратури (вул. Святослава Ріхтера, 11, м. Житомир, 10002, ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Офіс Генерального прокурора (вул. Ріхтера, 13/15, м. Київ, 01011, ) про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирської обласної прокуратури щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та оформлення результатів цього службового розслідування у вигляді висновку від 22.11.2021 року (пункти 2 і 3 резолютивної частини висновку).

Скасувати пункти 2 і 3 резолютивної частини висновку від 22.11.2021 року про результати службового розслідування щодо можливого використання колишнім Житомирським міжрайонним природоохоронним прокурором Житомирської області ОСОБА_1 своїх службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, вчинення прокурором інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у моїй об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської обласної прокуратури.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 січня 2023 року.

Суддя Р.М.Шимонович