Справа № 300/7783/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/7783/21 пров. № А/857/8846/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року у справі №300/7783/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Микитин Н.М.

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати незаконними відмову від 15.11.2021 № 8933-8466/К-02/8-0900/21 у включенні до стажу на пільгових умовах за Списком № 2 періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 та рішення від 18.10.2021 № 0900-0401-8/38191 щодо припинення виплати пенсії; зобов`язати відповідача включити до стажу на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 та відновити з 01.10.2021 виплату призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано відмову від 15.11.2021 №8933-8466/К-02/8-0900/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській у включенні ОСОБА_1 до стажу на пільгових умовах за Списком №2 періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001. Визнано протиправним та скасовано рішення від 18.10.2021 № 0900-0401-8/38191 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 та відновити з 01.10.2021 виплату призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішення мотивоване тим, що оскільки первинна атестація проведена 03.05.1994 та наступна атестації була проведена 21.12.2001, а відповідальність за своєчасність проведення якої покладена виключно на керівника підприємства, то суд дійшов висновку, що позивач належним чином підтвердив наявність пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а тому такий період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що відповідно до акту перевірки № 731/ІВ2/2 від 12.08.2021 про результати перевірки AT "Укрзалізниця" виробничий структурний підрозділ Івано-Франківського територіального управління філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд", у списку робочих місць, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 професії "будівельний майстер" та "виконроб" відсутні, згідно наказу від 03 травня 1994 № 30 та наказу від 21 грудня 2001 №101. З огляду на вищезазначене, підстав для врахування періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 немає. Таким чином, оскільки пільговий стаж роботи позивача складає 12 років 3 місяці, то підстави для відновлення позивачу виплати призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відсутні.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.06.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та розпочато проведення її виплати.

Згідно акту перевірки №731/ІВ/2/2 від 12.08.2021 щодо підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01.11.1991 по 14.03.2007 виявлено, що довідка № 274 від 21.05.2021 не підтверджена первинними документами та рекомендовано видати нову довідку.

Листом ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 18.10.2021 №0900-0401-8/38191 позивача повідомлено про призупинення виплати пенсії та виведення її переплати за період з 03.06.2021 по 30.09.2021 у розмірі 36122,95 грн.

Позивач 25.10.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із зверненням про надання роз`яснень щодо причин призупинення виплати пенсії за віком Списком № 2 та щодо періодів, які враховані до пільгового стажу за Списком № 2, особливо про правильність врахування до пільгового стажу періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001.

ГУПФУ в Івано-Франківській області листом від 15.11.2021 № 8933-8466/К-02/8-0900/21 повідомило позивача, що відповідно до матеріалів пенсійної справи установлено, що 19.08.2021 надійшов акт перевірки № 731/ІВ/2/2 від 12.08.2021 щодо підтвердження пільгового стажу роботи за період з 01.11.1991 по 14.03.2007, який було вказано у довідці №274 від 21.05.2021 та згідно якої пільговий стаж роботи становив 12 років 8 місяців з врахуванням атестації робочих місць. Однак актом перевірки виявлено, що довідка № 274 не підтверджена первинними документами, у зв`язку з чим було видано нову довідку за №346 від 12.08.2021, в якій вказано пільговий період роботи з 01.11.1991 по 02.10.2006 року. Після опрацювання наданої довідки, з врахуванням атестації робочих місць, пільговий стаж роботи склав 12 років 3 місяці, а отже право на призначення пенсії за Списком №2 відсутнє. Крім того, підстав для врахування періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 до пільгового стажу за Списком № 2 немає, оскільки, атестація була проведена 03.05.1994 наказ №30, то пільговий стаж зараховано по 02.05.1999 (+5 років), наступні атестації було проведено 21.12.2001 наказ № 101 та 29.07.2005 наказ № 130, отже пільговий стаж враховано з 22.12.2001 по 02.10.2006 відповідно до виданої нової довідки №346 (а.с.29-30).

Вважаючи вищенаведену відмову відповідача протиправною та такою, що порушує право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, (далі - Порядок № 383), затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно із п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу згідно статтею 114 Закону № 1058-IV необхідними є досягнення певного віку, наявність загального стажу роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2.

Так, 03.06.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та розпочато проведення її виплати.

При цьому, підставою для призупинення відповідачем виплати позивачу призначеної пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону № 1058-IV була відсутність спеціального стажу, встановлена на підставі акту перевірки

Так, відповідно до листа від 15.11.2021 №8933-8466/К-02/8-0900/21 пільговий стаж роботи позивача склав 12 років 3 місяці, оскільки підстав для врахування періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 до пільгового стажу за Списком № 2 немає, так як атестація була проведена 03.05.1994 (наказ №30), то пільговий стаж зараховано по 02.05.1999 (+5 років), наступні атестації було проведено 21.12.2001 (наказ №101) та 29.07.2005 (наказ №130), отже пільговий стаж враховано з 22.12.2001 по 02.10.2006 відповідно до виданої нової довідки №346.

Тобто, спірним у цій справі є наявність у позивача стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2, оскільки досягнення віку та наявність загального стажу роботи відповідачем не заперечується.

Як слідує із записів трудової книжки серії від 23.07.1984 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 01.11.1991 по 14.03.2007 працював майстром будівельних та монтажних робіт, виконавцем робіт в Управлінні будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4 Львівської державної залізниці.

Факт роботи ОСОБА_1 з 01.11.1991 по 01.04.2000 та з 01.04.2000 по 02.10.2006 на посаді майстра будівельних та монтажних робіт, виконавцем робіт в Управлінні будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4 Львівської державної залізниці, підтверджується також довідкою №346 від 12.08.2021.

Суд зазначає, що посади, які займав ОСОБА_1 з 01.11.1991 по 02.10.2006 - майстер будівельних та монтажних робіт, виконавець робіт в Управлінні будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4 Львівської державної залізниці в спірний період були передбачені Списком № 2.

Досліджуючи питання щодо атестації робочого місця позивача, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 в справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, за яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Як слідує з матеріалів справи, а саме копії наказу від 03.05.1994 №30, в Управлінні будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 4 Львівської державної залізниці затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 - майстра будівельних та монтажних робіт, а також виконроба, тобто посади, за якими позивач був зайнятий, а чергова атестація робочих місць на підприємстві проведена наказом від 21.12.2001 № 101, якою також підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 - майстра будівельних та монтажних робіт, а також виконроба, тобто посади за якими ОСОБА_1 був зайнятий, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за роботу позивача в шкідливих умовах праці (а.с.21-24).

З огляду на викладене, оскільки непроведення чи несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість дій відповідача щодо незарахування періоду його роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 до пільгового стажу.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській у включенні до стажу позивача на пільгових умовах за Списком № 2 періоду роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 03.05.1999 по 21.12.2001 та відновити з 01.10.2021 виплату призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року в справі №300/7783/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 17.01.2023.