Справа № 380/25149/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/25149/21 пров. № А/857/15910/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року (головуючий суддя Мартинюк В.Я., м.Львів) у справі № 380/25149/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати інспектору взводу №1 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року та з 01.03.2021 року по 30.09.2021 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375; зобов`язати здійснити у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 нарахування та виплату інспектору взводу №1 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року та з 01.03.2021 року по 30.09.2021 року у повному обсязі.

Позов обгрунтовує тим, що згадана доплата була виплачена лише за березень-листопад 2020 року та січень-лютий 2021 року. Стверджує, що за грудень 2020 року та з березня по вересень 2021 року включно належна йому доплата не виплачувалася. Відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року та з 01.03.2021 року по 30.09.2021 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції України щодо ненарахування та невиплати інспектору взводу №1 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року та з 01.03.2021 року по 30.09.2021 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375. Зобов`язано Департамент патрульної поліції України здійснити у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 нарахування та виплату інспектору взводу №1 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року та з 01.03.2021 року по 30.09.2021 року у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що фінансування для здійснення доплати поліцейським управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за грудень 2020 року та за березень-вересень 2021 року Департаменту патрульної поліції не надходило. Департамент патрульної поліції не є головним розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень до Кабінету Міністрів України про виділення таких коштів. Зазначає, що вчинив усі дії щодо здійснення додаткової доплати у зв`язку із забезпеченням життєдіяльності населення в межах виділених коштів. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач з 18.10.2018 року проходить службу в Національній поліції України та з 06.12.2019 року по теперішній час перебуває на посаді інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 прізвище ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 13.07.2021 року змінено на Бук.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію чи була виплачена доплата ОСОБА_2 за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року; за які саме місяці у 2020 та 2021 роках вона виплачувалась, а за які не виплачувалась.

Відповідач листом №1369аз/41/5/05-2021 від 26.11.2021 року надав відповідь адвокату позивача, що згідно із наказами начальника Департаменту патрульної поліції в межах виділених асигнувань встановлено додаткову доплату за березень-листопад 2020 року та за січень-лютий 2021 року; додаткова доплата за інші періоди не встановлювалась; заборгованість по виплаті грошового забезпечення відсутня.

Згідно із інформацією помісячно щодо залучення ОСОБА_4 до несення служби щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину, яка внаслідок виконання своїх обов`язків мала безпосередній контакт з населенням за період з грудня 2020 року по вересень 2021 року включно за період 2020 року загальна кількість відпрацьованих робочих змін складає 16: грудень 16; за період 2021 року загальна кількість відпрацьованих робочих змін складає 112: січень 15; лютий 8; березень 14; квітень 16; травень 11; червень 13; липень 14; серпень 9; вересень 12.

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернулася до суду першої інстанції із позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст.1 Закону №580-VIII діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст.94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 року, з наступними змінами та доповненнями (Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29.04.2020 року №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», з наступними змінами та доповненнями (постанова №375).

Пунктом 1 Постанови №375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з п.2 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Відповідно до п.3 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Згідно з п.5 Постанови №375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Колегія суддів зазначає, що позивачу виплачувалась додаткова доплата до заробітної плати у періоди з березня по листопад 2020 року та з січня по лютий 2021 року. При цьому, у грудні 2020 року та з березня 2021 року по вересень 2021 року відповідачем згадана доплата не нараховувалась та не виплачувалась.

Із доводів апелянта вбачається, що причиною припинення виплати позивачу вказаної доплати стало ненадходження фінансування для здійснення доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції. Проте, апеляційний суд звертає увагу, що реалізація особою права пов`язаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічні висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №820/4619/16 та від 14.03.2019 року у справі №820/660/17.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Апеляційний суд звертає увагу, що додаткова доплата до заробітної плати, яку позивач просить нарахувати та виплатити, чітко передбачена Постановою №375. Окрім того, як уже було встановлено раніше, позивач залучалася до несення служби щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину, зокрема, у грудні 2020 року та у період з березня по вересень 2021 року. Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено позивачу вказаної доплати за згаданий період.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі № 380/25149/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 19 січня 2023 року.