Справа № 140/4719/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Денисюк Р.С.

19 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/4719/22 пров. № А/857/15971/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі №140/4719/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ПРІОРИТЕТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ПРІОРИТЕТ» (далі по тексту ТзОВ «ТД ПРІОРИТЕТ») звернувся з позовом до Львівської митниці, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 05.01.2022р. № UA 209000/2022/700005/2, від 06.01.2022р. № UA 209000/2022/700006/2, від 11.01.2022р. № UA 209000/2022/700013/2 та № UA 209000/2022/700014/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2022р позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішеннями, апелянт Львівська митниця подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2022р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

25.11.2020р. ТзОВ ТД Пріорітет уклав зовнішньоекономічні контракти №25112020 з компанією-експортером POL-EXPORT та 05.01.2022р. №05012022, з компанією-експортером UAB «Laimo LT.»

Із змісту вищезазначених контрактів видно, що продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору.

Крім того, вказаними зовнішньоекономічними контрактами передбачено, що товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті і проформах-інвойсах відповідно до правил Інкотермс 2010.

п.2 зовнішньоекономічних контрактів встановлено, що ціна на товар встановлюється в доларах США та євро, а загальну суму контрактів складає сума всіх інвойсів, підписаних в період дії даних контрактів.

п.6 вищевказаних договорів сторони досягли згоди, що оплата товару здійснюється на умовах, визначених в проформах-інвойсах і може включати в себе передоплату, оплату по факту поставки і/або оплату з відстрочкою платежу. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару проводиться банківським переказом в доларах США та євро на реквізити продавця, вказані в контракті.

З метою виконання договірних зобов`язань компанія POL-EXPORT Jaroslaw Roszczenko виставив позивачу рахунки-фактури, а саме:

-10.01.2022р №PL/050606979/2022-001/0014, згідно з яким вартість товару грудинка свиняча заморожена на кості, вагою 20851 кг по 1,95 євро/кг становить в загальній сумі 40659,45 євро,

- 04.01.2022р. №PL/050606979/2022-001/0003, згідно з яким вартість товару сало свиняче хребтове заморожене, вагою 20857,00 кг по 0,51 євро/кг становить в загальній сумі 10637,07 євро;

- 04.01.2022р. №PL/050606979/2022-001/0004, згідно з яким вартість товару серце свиняче заморожене, вагою 19980 кг по 0,52 євро/кг становить в загальній сумі 10389,60 євро.

Аналогічного змісту документи виставив контрагент компанія UAB Laimo LT а саме:

- рахунок від 07.01.2022р. № ТDP001, згідно з яким вартість товару їстівні субпродукти ВРХ морожені печінка яловича обвалена, вагою 21004,00 кг по 0,58 євро/кг становить в загальній сумі 12182,32 євро.

05.01.2022р. з метою митного оформлення придбаного товару № 1 сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою нетто 20857 кг; дата виготовлення -11.12.2021, режим зберігання і перевезення при температурі -18 градусів Цельсія; виробник: P.W. "ARAD" Wolczyk Szpak Spolka Jawna, країна виробництва Польща) позивач подав митному органу МД №UA209160/2022/000096.

Митна вартість товару становить 10637,07 євро, яку визначено за першим (основним) методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за першим (основним) методом позивач подав митному органу документи, які підтверджують числові значення митної декларації, а саме: зовнішньоекономічний договір від 25.11.2020р. № 25112020, доповнення до договору № 1 від 31.12.2021р., рахунок-фактуру (інвойс) №PL/050606979/2022-001/0003 від 04.01.2022р., сертифікат якості від 04.01.2022р., автотранспортну накладну від 04.01.2022р., міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.01.2022р. №2469/00001/22/01/ UA, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 8066799 від 05.01.2022р., декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером № PL/050606979/2022-001/0003 від 04.01.2022р., копію митної декларації країни відправлення MRN 22PL301010Е0005468 від 05.01.2022р..

06.01.2022р. з метою митного оформлення придбаного товару № 2 їстівні субпродукти свійських свиней морожені серце, без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою нетто 19980 кг; дата виготовлення 10,11,12.2021, режим зберігання і перевезення при температурі -18 градусів Цельсія; виробник: P.W. "ARAD" Wolczyk Szpak Spolka Jawna, країна виробництва Польща позивач подав митному органу МД №UA209160/2022/000132.

Митна вартість товару становить 10389,60 євро, яку визначено за першим методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за першим (основним) методом ТзОВ «ТД ПРІОРИТЕТ» подав митному органу документи, які підтверджують числові значення митної декларації, а саме: зовнішньоекономічний договір від 25.11.2020р. № 25112020, доповнення до договору №1 від 31.12.2021р., рахунок-фактуру (інвойс) №PL/050606979/2022-001/0004 від 04.01.2022р., сертифікат якості від 04.01.2022р., автотранспортну накладну від 04.01.2022р., міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.01.2022р. №2469/00002/22/01/ UA, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 8066832 від 05.01.2022р., декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером № PL/050606979/2022-001/0004 від 04.01.2022р..

11.01.2022р. декларант також подав митному органу МД №UA209160/2022/000306 з метою митного оформлення придбаного товару № 4 свинина (свійських свиней) морожена грудинка з прошарками сала, з кісткою, зі шкірою, яка являє собою нижню частину половини туші, розташовану між заднім і переднім окістом, обвалена, без теплової кулінарної обробки, не консервована, без харчових добавок та приправ, у вигляді відрубів, придатна для споживання людиною, вагою нетто 20850,50 кг; дата виготовлення 10,11,2021, режим зберігання і перевезення при температурі -18 градусів Цельсія; виробник: P.W. "ARAD" Wolczyk Szpak Spolka Jawna, країна виробництва Польща.

Митна вартість товару становить 40658,48 євро, яку визначено за першим методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за першим (основним) методом позивач подав митному органу документи, які підтверджують числові значення митної декларації, а саме: зовнішньоекономічний договір від 25.11.2020р. № 25112020, доповнення до договору № 1 від 31.12.2021р., рахунок-фактуру (інвойс) №PL/050606979/2022-001/0014 від 10.01.2022р., сертифікат якості від 10.01.2022р., автотранспортну накладну від 10.01.2022р., міжнародний ветеринарний сертифікат від 10.01.2022р. №2469/00004/22/01/UA, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 8078216 від 11.01.2022р., декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером № PL/050606979/2022-001/0014 від 10.01.2022р., копію митної декларації країни відправлення MRN 22PL301010Е0015754 від 10.01.2022р..

Крім того, 11.01.2022р. ТзОВ «ТД ПРІОРИТЕТ» подав МД №UA209160/2022/000276 для митного оформлення імпортованого товару №3 їстівні субпродукти великої рогатої худоби морожені печінка яловича обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки, не консервована, без харчових добавок та приправ, вагою нетто 21004,00 кг; дата виготовлення 11,12.2021, режим зберігання і перевезення при температурі -18 градусів Цельсія; виробник: Westfleisch SCE mbH (маркування DE NW 20150EG, DE NI 10142 EG), Німеччина, країна виробництва Німеччина.

Митна вартість товару становить 12182,32 євро, яку визначено за першим методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за першим (основним) методом позивач подав митному органу документи, які підтверджують числові значення митної декларації, а саме: зовнішньоекономічний договір від 05.01.2022р. № 05012022, рахунок-фактуру (інвойс) від 07.01.2022р. № ТDP001, сертифікат якості від 07.01.2022р., автотранспортну накладну від 07.01.2022р. № 10051, міжнародний ветеринарний сертифікат від 07.01.2022р. №С0011/2022, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших державних органів № 8076150 від 10.01.2022р., копію митної декларації країни відправлення MRN 22PL301010Е0013043 від 10.01.2022р..

Митний орган надіслав ТзОВ «ТД ПРІОРИТЕТ» повідомлення про надання додаткових документів з метою правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення з покликанням на розбіжності у поданих документах по МД№UA209160/2022/000096 від 05.01.2022р., МД №UA209160/2022/000132 від 06.01.2022р., МД №UA209160/2022/000306 від 11.01.2022р., МД №UA209160/2022/000276 від 11.01.2022р..

Так, митний орган запропонував ТзОВ «ТД ПРІОРИТЕТ» надати наступні документи, а саме: додатки (інвойс, рахунок-проформу) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації. прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 146, 166, 181, 198). При цьому, вимога митного органу про надання документів обґрунтована виявленням розбіжностей і неточностей у поданих документах.

На виконання вимог митного органу декларант надав письмові пояснення від 04.01.2022р. № 04/01, № 04/02 та від 11.01.2022р. №11/01-01, №11/01-03 у яких зазначив, що до митного оформлення надано в тому числі митну декларацію країни відправлення, прайс-лист від експортера товару, комунікат (підтвердження вивезення) товару, які додатково витребовуються митним органом. Усі відомості з поданих документів узгоджуються між собою, числові значення кореспондуються як і в рахунку-фактурі, так і інших товаросупровідних документах

За результатами поданих документів та пояснень Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 05.01.2022рр. № UA 209000/2022/700005/2, від 06.01.2022р. № UA 209000/2022/700006/2, від 11.01.2022р. № UA 209000/2022/700013/2 та № UA 209000/2022/700014/2.

Крім того, митний орган сформував картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209160/2022/000014, №UA209160/2022/000005, №UA209160/2022/000006 та №UA209160/2022/000013.

Підставою для прийняття оспорюваних рішень митний орган вважає, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно переліку та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом 2ґ згідно зі статтею 64 МК України.

Підставою для коригування митної вартості є ціни, надані в рамках Меморандуму Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції від 28.09.2021р., а також МД від 03.12.2021р. № UA205140/2021/102553, де митна вартість такого товару становить 1,0 дол. США за кг (оскаржуване рішення №UA209000/2022/700005/2 від 05.01.2022р.), МД від 03.12.2021р. № UA205140/2021/102553, де митна вартість такого товару становить 0,76 дол. США за кг (оскаржуване рішення №UA209000/2022/700006/2 від 06.01.2022р.), МД від 17.12.2021р. № UA205140/2021/111185, де митна вартість такого товару становить 0,90 дол. США за кг (оскаржуване рішення №UA209000/2022/700013/2 від 11.01.2022р.) та МД від 18.10.2021р. № UA205140/2021/72586, де митна вартість такого товару становить 2,46 дол. США за кг.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.2 ст.51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Із змісту ст.52 МК України видно, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

ч.4,ч.5 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

ч.3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Тобто, митний орган має повноваження вимагати додаткові документи у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім того, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду в постанові від 19.02.2019р. у справі № 805/2713/16-а.

Відповідно до ч.1-4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

ч.1,ч.2 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.1-3 ст.54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що обов`язок митного органу зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Також, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст.51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Отже, під час заявлення товару до митного оформлення за митними деклараціями №UA209160/2022/000096 від 05.01.2022р., №UA209160/2022/000132 від 06.01.2022р, №UA209160/2022/000306 від 11.01.2022р. та №UA209160/2022/000276 від 11.01.2022р. на підтвердження митної вартості товару та обраного методу її визначення, декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: зовнішньоекономічний договір від 25.11.2020р. № 25112020, доповнення до договору № 1 від 31.12.2021р., зовнішньоекономічний договір від 05.01.2022р. № 05012022, рахунки-фактури (інвойси) №PL/050606979/2022-001/0003 від 04.01.2022р., №PL/050606979/2022-001/0004 від 04.01.2022р., №PL/050606979/2022-001/0014 від 10.01.2022р., від 07.01.2022р. № ТDP001, сертифікати якості від 04.01.2022р., від 10.01.2022р., від 07.01.2022р., автотранспортні накладні від 04.01.2022р., від 10.01.2022р., від 07.01.2022р. № 10051, міжнародні ветеринарні сертифікати від 04.01.2022р. №2469/00001/22/01/UA, від 10.01.2022р. №2469/00004/22/01/UA, від 07.01.2022р. №С0011/2022, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, інших держав № 8066799 від 05.01.2022р., № 8066832 від 05.01.2022р., № 8078216 від 11.01.2022р., № 8076150 від 10.01.2022р., декларації-інвойс, складені уповноваженим експортером № PL/050606979/2022-001/0003 від 04.01.2022р., № PL/050606979/2022-001/0004 від 04.01.2022р., № PL/050606979/2022-001/0014 від 10.01.2022р., копію митних декларацій країни відправлення MRN 22PL301010Е0005468 від 05.01.2022р., MRN 22PL301010Е0015754 від 10.01.2022р. та MRN 22PL301010Е0013043 від 10.01.2022р.

При цьому, із змісту оспорюваних рішень не зрозуміло в чому конкретно виявилася невідповідність поданих документів умовам, наведеним у главі 9 МК України.

Щодо покликань апелянта на декларації від 03.12.2021 № UA205140/2021/102553, рівень митної вартості 1,00 дол. США/кг, яка використана митним органом для визначення митної вартості при прийнятті оспорюваного рішення від 05.01.2022р. № UA209000/2022/700005/2; митної декларації від 03.12.2021р. № UA205140/2021/102553, рівень митної вартості 0,76 дол. США/кг, яка використана для визначення митної вартості при прийнятті оспорюваного рішення від 06.01.2022р. № UA209000/2022/700006/2; митної декларації від 18.10.2021р. № UА205140/2021/72586, де митна вартість такого товару становить 2,46 дол. США за кг, яка використана для визначення митної вартості при прийнятті оспорюваного рішення від 11.01.2022а. № UA209000/2022/700014/2; митної декларації від 17.12.2021р. № UA205140/2021/111185, рівень митної вартості 0,90 дол. США/кг, яка використана для визначення митної вартості при прийнятті оспорюваного рішення від 11.01.2022 № UA209000/2022/700013/2 та інформації, наданої в рамках Меморандуму Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції від 28.09.2021р., колегія суддів звертає увагу на наступне.

Можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018р. у справі №815/228/17 дійшов висновків, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що із змісту оспорюваних рішень про коригування митної вартості товару не встановлено жодних відомостей про аналогічність товарів за поданими заявником митними деклараціями товару та інформацією, наданою в рамках Меморандуму Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції від 28.09.2021р. та про схожість умов поставки товару.

Покликання у рішеннях про коригування митної вартості лише на інформацію, надану в рамках Меморандуму Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції від 28.09.2021р. та номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Разом з тим, слід зазначити, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

ч.7 ст.54 МК України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019р. у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р. у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019р. у справі № 820/6315/15 колегія суддів зазначає, що вимоги ч.3-ч.4 ст.53 та ч.2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Митний орган не навів жодних обставин та не надав доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування додаткових документів, зокрема, що позивач в митних деклараціях зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларацій недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Надаючи оцінку доводам апелянта, покладеним в основу прийняття оспорюваних рішень про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновків, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, митний орган не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару задекларованого позивачем, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Разом з тим, обов`язок органу доходів і зборів обґрунтовувати причини та порядок здійснення коригування митної вартості встановлюється Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598.

Так, відповідно до п. 2.1 вказаних Правил № 598, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосування резервного методі (ст.64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувались митним органом при її визначенні. Покликання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначені митної вартості відповідно до положень ст.59, ст.60, ст.64 кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційний умов тощо.

Тобто, рішення про коригування митної вартості не може ґрунтуватись на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Проте, з огляду на те, що позивач надав вичерпні документи на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що у митного органу були наявні достатні документи, які підтверджують числові значення всіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.

Усі документи, надані до митного оформлення позивачем не містять розбіжностей та визначають єдину ціну товару.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі на те, що необхідність коригування митної вартості виникла у зв`язку з неподанням інвойсу із зазначенням назви, загальної кількості та вартості товару як це передбачено розділом 2 контрактів від 25.11.2020р. №25112020 та від 05.01.2022р. № 05012022, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

До кожної митної декларації позивач надав рахунки-фактури (інвойси) №PL/050606979/2022-001/0003 від 04.01.2022р., №PL/050606979/2022-001/0004 від 04.01.2022р., №PL/050606979/2022-001/0014 від 10.01.2022р., від 07.01.2022р. № ТDP001 у яких зазначено назва товару, загальна кількість, його загальна вартість та вартість за 1 кг.

Щодо покликань митного органу на відсутність у вказаних інвойсах відомостей щодо терміну та способу оплати товару, такі доводи апелянта спростовуються тим, що укладені сторонами зовнішньоекономічні контракти (договори) від 25.11.2020р. №25112020 та від 05.01.2022р. № 05012022 містять положення про можливість як передоплати, оплати по факту поставки, так і плати з відстрочкою платежу.

Стосовно доводів апелянта про те, що у графі 1 CMR від 04.01.2022р., від 10.01.2022р. відправником товару вказано компанію "Pol-Export" Jaroslaw Roszczenko, а графа 22 Підпис та штамп відправника заповнена штампом Przedsiebiorstwo Wielobranzowe ARAD, тобто підприємством, що не є стороною зовнішньоекономічної угоди, колегія суддів зазначає, що згідно з умовами укладених зовнішньоекономічних договорів від 25.11.2020р. №25112020 та від 05.01.2022р. № 05012022 вантажовідправником товару може бути третя особа.

Ввезення товару за рахунком-фактурою №TDP001 відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту №05012022 від 05.01.2022р., укладеного між компаніями ТзОВ ТД Пріорітет та UAB Laimo LT. Рахунок-фактура № TDP001 також виставлено компанією UAB Laimo LT.

У вказаному рахунку-фактурі є графа Вантажовідправник, у якій міститься інформація про компанію WESTFLEISCH SCE mbH з приміткою By the order, тобто на замовлення, і конкретизовано, що саме на замовлення UAB Laimo LT (експортера товару). Окрім того, у митній декларації №UA209160/2022/000312 №2 Відправник/Експортер є доповнення, що відображене у митній декларації, і власне у цьому доповненні також зазначаються відомості про експортера м`ясопродукції UAB Laimo LT.

Отже, у поданих до митного оформлення документах є відомості про те, що товар поставлявся на замовлення UAB Laimo LT. Відтак взаємовідносини позивача з компанією UAB Laimo LT підтверджені належним чином.

Не приймає також до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що у поданих до митного оформлення CMR відсутні реквізити документів (інвойсу) у графі 5 та відсутні відомості у графі 14, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19.05.1956) та Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006р. №57-V, оскільки такі розбіжності не спростовують задекларованої митної вартості товару, з врахуванням поданих позивачем документів.

Водночас, слід зазначити, що апелянт не обґрунтував, яким чином зазначені розбіжності впливають на визначення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції, що декларант надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару за основним (першим) методом.

До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів.

Апеляційний суд наголошує, що Львівська митниця як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані позивачем документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р. у справі №826/2313/16, від 13.06.2019р. у справі №820/6315/15, суд зазначив, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Львівської митниці діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст.77КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови є протиправними, які слід скасувати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1. від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019р. у справі № 820/636/17, від 21.01.2020р. у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020р. у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021р. у справі № 826/13892/16).

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі № 140/4719/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 19.01.2023р.