Справа № 420/11567/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/11567/22
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Козленка Олександра Олександровича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Козленка Олександра Олександровича, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Козленка Олександра Олександровича по відмові у наданні запитуваної інформації, наданню незапитуваної інформації всупереч змісту запиту на інформацію ОСОБА_1 від 14 серпня 2022 року;

- зобов`язати директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Козленка Олександра Олександровича надати ОСОБА_1 копію розпорядчого акту (наказу, розпорядження, доручення, вiзи тощо), яким визначено доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9904/22.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 14 серпня 2022 року звернувся із запитом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у якому просив надати копію розпорядчого акту (наказу, розпорядження, доручення, візи тощо), яким визначено доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9899/22.

Проте ним була отримана відповідь не по суті запиту, без згадки про предмет запиту, але підписана директором Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Олександром Козленком. При цьому, запит на інформацію підлягав задоволенню та ніяких перешкод для цього не існувало.

Позивач вважає, що активною та свідомою поведінкою по необґрунтованому ненаданню запитуваної інформації та навмисним приховуванням інформації, відповідач створив перешкоди для реалізації позивачем права на отримання інформації.

12 вересня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач вказує, що 14 серпня 2022 року на електронну адресу ТУ ДБР у м. Миколаєві, надійшов до розгляду запит на інформацію ОСОБА_1 , який було зареєстровано за вх.№23ПІ від 14 серпня 2022 року, щодо надання копії розпорядчого акту (наказу, розпорядження, доручення, візи тощо), яким визначено доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9899/22. За результатами розгляду запиту на публічну інформацію, ТУ ДБР у м. Миколаєві надано відповідь від 19 серпня 2022 року за вих. №23ПІ/16-16-21/22, відповідно до якої запитувачу надано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник відповідача наголошує, що надана ТУ ДБР у м. Миколаєві виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 02 лютого 2022 року містить не лише інформацію щодо осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, а також передбачає перелік повноважень відповідних осіб. Так, відповідно до наданої виписки ОСОБА_2 уповноважена на вчинення дій від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (підписант діє виключно в судах України без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій).

Таким чином, надана ТУ ДБР у м. Миколаєві виписка не лише зазначає особу, якій надано право вчиняти юридичні дії від імені ТУ ДБР у м. Миколаєві, а також визначає вичерпний перелік таких повноважень, що корелюється з приписами статті 55 КАС України щодо самопредставництва інтересів юридичних осіб.

В той же час, у запиті про надання публічної інформації від 14 серпня 2022 року позивач просив надати копію розпорядчого акту (наказу, розпорядження, доручення, візи тощо), яким визначено доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9899/22. Враховуючи вищезазначене формулювання запиту про надання публічної інформації, ТУ ДБР у м. Миколаєві листом 19 серпня 2022 року за вих. №23ПІ/16-16-21/22 надало копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно, до якої вбачається, що інформація про ОСОБА_3 внесена до зазначеного реєстру, як особи уповноваженої вчиняти дії від імені ТУ ДБР у м. Миколаєві без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність повноважень щодо самопредставництва ТУ ДБР у м. Миколаєві.

З вказаного слідує, що видання окремого наказу, розпорядження чи доручення для здійснення представництва Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у окремій справі не передбачається.

Таким чином, відповідач вважає, що надання у відповідь на запит копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої Горнецька М.В. уповноважена здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, у тому числі і по справі №420/9899/22, свідчить про задоволення запиту на інформацію ОСОБА_1 від 14 серпня 2022 року.

16 вересня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 7 317 грн. за рахунок відповідача.

19 вересня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

20 вересня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо клопотання неуповноваженої особи ОСОБА_4 про зменшення витрат на правничу допомогу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві Козленка Олександра Олександровича відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

18.11.2022 року (вх.№19064/22) на адресу суду апеляційної інстанції від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року у справі №420/11567/22 - без змін.

Згідно з вимогами ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 серпня 2022 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, засобами електронного зв`язку, надійшов запит ОСОБА_1 про надання копії розпорядчого акту (наказу, розпорядження, доручення, візи тощо), яким визначено доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9899/22.

19 серпня 2022 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надано відповідь №23ПІ/16-16-21/22 на запит ОСОБА_1 та повідомлено, що за результатами розгляду запиту, згідно з вимогами Закон України «Про доступ до публічної інформації» надається копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з вимогами ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з вимогами ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 14 серпня 2022 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надано письмову відповідь від 19 серпня 2022 року за №23П1/16-16-21/22 та повідомлено, що згідно з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації» надається копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, зі змісту вказаної виписки з реєстру слідує, що в графі прізвище, ім`я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи вказано Горнецька Марія Вікторівна (повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (підписант діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій)) представник.

Разом з тим, звертаючись із вказаним запитом ОСОБА_1 просив надати копію розпорядчого акту (наказу, розпорядження, доручення, візи, тощо), яким визначено доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань у справі №420/9899/22, однак заявником не було конкретизовано документ, який саме він бажає отримати.

Крім того, зі змісту відповіді відповідача на запит вбачається, що окремий розпорядчий акт, яким доручається Горнецькій М.В. здійснювати представництво інтересів ТУ ДБР у м. Миколаєві по кожній окремі справі не видається.

Колегія суддів зауважує, що незгода позивача з документами, які були йому надані на підтвердження доручення Марії Горнецькій здійснювати представництво Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9899/22, або ж певні сумніви позивача чи його представника щодо можливості вказаної особи представляти інтереси Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у справі №420/9899/22 на підставі таких документів не свідчить про те, що його запит не був розглянутий або у задоволенні такого запиту було відмовлено.

При цьому, у межах цієї справи суд апеляційної інстанції не може надавати оцінку діям іншого суду щодо розгляду питання щодо участі ОСОБА_2 у справі №420/9899/22.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем не допущено протиправності щодо відмови у наданні запитуваної інформації, а відтак позовні вимоги про визнання протиправними дій є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції у даній справі дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, колегія суддів, на підставі ст.139 КАС України, вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача в частині стягнення на його користь з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.