Справа № 420/7763/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/7763/22

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. Дата і місце ухвалення: 20.09.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п.3 наказу Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022р. №283 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 18.05.2022р. №792о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 18.05.2022р.;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.05.2022р. по день поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення з частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення на його користь заробітної плати за один місяць у розмірі 22115,82 грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірними наказами його необґрунтовано притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з нездійсненням адміністративного провадження та не притягненням до відповідальності водія транспортного засобу ОСОБА_2 за порушення вимоги про зупинку, що мало місце на блокпосту 08.03.2022р., незабезпеченням відеофіксації події, нездійсненням перевірки осіб за допомогою ІПНП, що негативно вплинуло на формування позитивної громадської думки та підірвало рівень довіри населення до поліції. Однак, зазначене не відповідає дійсності, оскільки насправді водій зупинився в місці обмеження, тобто виконав вимогу поліцейського про зупинку, а також надав пояснення щодо своєї поведінки. Висновки службового розслідування від 06.05.2022р. щодо порушення ОСОБА_1 разом із іншими поліцейськими вимог доручення ДПП від 07.12.2017р., не перевіривши дані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через систему ІПНП, є необґрунтованими, оскільки вказаним дорученням поліцейському надано право перевіряти осіб через бази даних ІПНП при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення, а не встановлено такий обов`язок. Крім того, службовим розслідуванням не встановлено хто з інспекторів отримав портативний відеореєстратор та, відповідно, хто був відповідальний за його використання. Відеофіксація поліцейськими на посту на вулиці Пироговська у м.Одесі не здійснювалася на вимогу військовослужбовців в умовах воєнного стану, у зв`язку з перебуванням на стратегічному об`єкті. Під час службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення ДПП не взято до уваги відсутність у ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень, за відсутності на це правових підстав застосовано найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2022р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п.3 наказу Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022р. №283 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ ДПП від 18.05.2022р. №792о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Зобов`язано Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 18.05.2022р.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2022р. по 20.09.2022р. в сумі 90637,50 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь заробітної плати за один місяць, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 20.09.2022р. з прийняттям по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що в наданих під час службового розслідування письмових поясненнях лейтенант поліції ОСОБА_1 підтвердив факт невиконання водієм транспортного засобу Dacia Logan вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу на блок посту, що є порушенням водієм транспортного засобу вимог ст.122-2 КУпАП. Однак, працівниками поліції, в тому числі позивачем, не виконано обов`язку щодо притягнення громадянина ОСОБА_2 , водія транспортного засобу Dacia Logan, до адміністративної відповідальності. Проведені поліцейськими превентивні заходи по відношенню до гр. ОСОБА_2 під час воєнного стану не є видом дисциплінарного стягнення.

Також, апелянт посилається на те, що поліцейські, що несли службу в складі наряду «Океан-202», не здійснили перевірку документів в осіб за системою ІПНП, чим порушили вимоги доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517/ВН/41/2/02-2017.

Посилається апелянт і на те, що члени екіпажу «Океан-202», одним з яких є ОСОБА_1 , перед заступання на чергування з 20.00 год. 07.03.2022р. по 08.00 год. 08.03.2022р. зобов`язані були отримати портативні відео реєстратори та з моменту початку чергування до його закінчення вести безперервну відео зйомку. Посилання суду на те, що невиконання позивачем цього обов`язку було обумовлено вимогами військовослужбовців є безпідставними, оскільки це не підтверджено жодним доказом та суперечить правовому регулюванню, яке в умовах воєнного стану не зазнало відповідних змін. Жодних рапортів під час заступання на чергування щодо нездійснення відео фіксації відео реєстратором позивачем не складалося та до керівництва не подавалося.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення Департаментом патрульної поліції взято до уваги систематичність невиконання лейтенантом поліції ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, за що до нього неодноразово застосовувалися дисциплінарні стягнення. Відповідно до витягу з послужного списку ОСОБА_1 нагороди та заохочення до поліцейського не застосовувалися.

Не погоджується апелянт і з правильністю розрахунку судом першої інстанції суми середньої заробітної плати, яка підлягає виплаті на користь позивача за час вимушеного прогулу. Зазначає, що при розрахунку судом необґрунтовано враховано виплачену ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн., яка є одноразовою виплатою та не має постійного характеру.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 25.03.2019р. ОСОБА_1 несе службу в органах поліції.

21.11.2021р. позивач призначений на посаду інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Цуцкірідзе М. доповів рапортом (реєстр. №ВН 3775/41/13/22 від 09.03.2022р.) на ім`я т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Хмарука Д. про те, що до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП в телефонному режимі надійшла інформація від гр. ОСОБА_4 , який повідомив, що 08.03.2022р. близько 07:20 год., рухався із знайомим на транспортному засобі Dacia Logan. В цей час транспортний засіб зупинили співробітники патрульної поліції, які виконували свої службові обов`язки на службовому транспортному засобі Peugeot, номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування останні повідомили громадянину (який був пасажиром у вказаному транспортному засобі), що водій та пасажир ( ОСОБА_5 ) зупиненого транспортного засобу знаходяться в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим вимагали та отримали від заявника за не притягнення до адміністративної відповідальності грошові кошти в розмірі 6000,00 гривень.

У відповідності до дислокації сил та засобів батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП, затвердженої керівництвом УПП в Одеській області ДПП, з 20.00 год. 07.03.2022р. по 08.00 год. 08.03.2022р., на службовому транспортному засобі Peugeot номерний знак НОМЕР_1 несли службу інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 , інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , у складі наряду «Океан-202».

Відповідно до доповідної записки від 09.03.2022р. за №3776/41/13/03-22, т.в.о. заступника начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_8 доповів т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковнику поліції Хмаруку Д. про доцільність проведення службового розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 , інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану.

Наказом УПП в Одеській області ДПП «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 09.03.2022р. №137 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб УПП в Одеській області ДПП.

Службове розслідування призначено з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 , інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану.

Наказом УПП в Одеській області ДПП «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 07.04.2022р. №179, проведення службового розслідування було продовжено на один місяць.

Під час проведення службового розслідування громадянин ОСОБА_4 надав пояснення, що 08.03.2022р. близько 07.10 год. спільно із знайомим, рухаючись на транспортному засобі Dacia Logan по проспекту Шевченка м. Одеса, були зупинені працівниками поліції. Поліцейські, попросили пред`явити документи та відчинити багажник для перевірки. Після чого, поліцейські поцікавилися чи вживав він та водій алкогольні напої та наказали показати вміст кишень. Діставши портмоне, задля того щоб пред`явити для перевірки документи, поліцейські його оглянули та помітили грошові кошти, які там знаходилися, як акцентує увагу опитаний, у сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Надалі, поліцейські взяли його мобільний телефон та повідомили йому, що він займається проставлянням «міток» (мовою оригіналу), у зв`язку з чим про дану подію будуть повідомлені працівники СБУ. Поліцейські повідомили про подальший можливий розвиток подій - документи рвуться та забирається транспортний засіб на потреби армії, в тому числі з оплатою штрафу у розмірі 17000,00 грн. Гр. ОСОБА_4 повідомив поліцейським, що немає такої суми грошових коштів, останні поцікавилися, яка сума є в наявності. ОСОБА_4 відповів поліцейським, що має в портмоне десять тисяч гривень, після чого поліцейські повідомили, що у випадку, якщо він надасть ці грошові кошти, то матиме змогу, спільно з водієм, продовжити рух далі, однак в подальшому, добавили, що може надати по 2000,00 кожному поліцейському. Після чого, поліцейські надали паспорт, в який він положив вказану суму, перебуваючи у транспортному засобі, на якому здійснювали рух - Dacia Logan, та передав їм. Далі поліцейські повідомили, яким маршрутом краще поїхати та опитаний із водієм залишили місце зупинки.

Гр. ОСОБА_4 надав контактний номер водія транспортного засобу Dacia Logan ОСОБА_9 , який був зупинений працівниками поліції. Посадовими особами відповідача неодноразово було здійснено телефонні дзвінки ОСОБА_10 , на які останній не відповів та зворотних дзвінків від нього не надходило.

Під час проведення службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_7 надав письмові пояснення, в яких зазначив: «...08.03.2022р. близько 07 год. 10 хв., нами було зупинено транспортний засіб Dacia Logan, номерний знак не запам`ятав, який проїхав пост без зупинки та був зупинений на іншому блок посту військовими та був повернутий на наш блок пост... При спілкування з водієм нами було запитано, чому останній не зупинився на блок посту... ».

Тобто, ОСОБА_7 під час надання пояснень підтвердив факт не виконання водієм транспортного засобу Dacia Logan вимоги працівника поліції про зупинку транспортного на блок посту, що є порушенням водієм вимог ст.122-2 КУпАП.

Згідно із записами в роздавальній відомості технічних пристроїв за 07.03.2022р. (нічна зміна) екіпаж «Океан-202» (інспектори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ) отримав портативні відеореєстратори №471020 та №470620.

Під час проведення службового розслідування т.в.о. старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Панасюк І. було подано рапорт з метою отримання відео з портативних відеореєстраторів №471020 та №470620 працівників роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП екіпажу «Океан-202», яке здійснювалося 08.03.2022р. у проміжку часу з 07 год. 10 хв. по 08 год. 50 хв. Однак, як було встановлено, відеофіксація на вказані портативні відеореєстратори у вказаний проміжок часу поліцейськими не здійснювалася.

Як встановлено із Журналу обліку видачі, повернення технічних засобів УПП в Одеській області ДПП №1235 ОСОБА_7 перед заступанням на несення служби у нічну зміну 07.03.2022р. отримав планшетний пристрій S-53.

Під час службового розслідування за реєстр. ВН 3924/41/13/03/01-22 від 01.04.2022р. надіслано рапорт до сектору зв`язку та телекомунікацій УПП в Одеській області ДПП з метою встановлення осіб та транспортні засоби, перевірка яких здійснювалася членами наряду «Океан-202» за допомогою системи ІПНП в нічну зміну з 07.03.2022р. на 08.03.2022р. У відповіді, що надійшла від т.в.о. начальника СЗтТ УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Римарева В. зазначено, що згідно з інформацією, взятою з Log- файлів системи ІПНП, встановлено, що у вказаний період ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 у системі ІПНП перевірки осіб та транспортних засобів не здійснювали.

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 06.05.2022р., в якому зазначено, що в ході службового розслідування на підставі наявних процесуальних матеріалів було встановлено, що водій транспортного засобу Dacia Logan, не здійснив вимогу працівників патрульної поліції про зупинку та продовжив рух, а отже, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122-2 КУпАП. Однак, поліцейські, які несли службу в складі наряду «Океан-202» - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , жодним чином не відреагували на вказане правопорушення та не забезпечили здійснення належного контролю за дотриманням водієм Правил дорожнього руху. Вищевказані працівники поліції не склали відносно водія протокол про адміністративне правопорушення та не застосували один із передбачених законодавством заходів забезпечення адміністративного провадження, а саме - тимчасове вилучення посвідчення водія. Внаслідок вищеописаної бездіяльності поліцейських водій уник притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги поліцейських про зупинку.

Своїми діями вищевказані поліцейські не дотрималися вимог пунктів 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої-другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту першого частини першої статті 255 КУпАП, частини першої статті 265-1 КУпАП, абзацу другого пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015р. №1395.

Також, встановлено, що поліцейськими, що несли службу у складі наряду «Океан-202», не здійснено перевірку документів в осіб за системою ІПНП, чим порушено вимоги доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517/ВН/41/2/02-2017, а також не в повній мірі забезпечено здійснення заходів правового режиму воєнного стану, чим порушено вимоги пункту 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 08.03.2022р. не здійснювали відеофіксацію під час спілкування із заявником - гр. ОСОБА_4 у проміжок часу з 07 год. 10 хв. до 08 год. 50 хв., що є порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026.

Під час проведення службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність лейтенанта поліції ОСОБА_1 , лейтенанта поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 не встановлено. Також, враховано службові характеристики вказаних осіб, наданих в ході службового розслідування.

Відповідно до п. 4 результативної частини висновку службового розслідування члени комісії вважали за доцільне, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 3, 11, 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої-другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП, частини першою статті 265-1, абзацу другого пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015, підпунктів 1, 2, 5, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, пункту 2 розділу І, пунктів 4, 5, 6 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026, доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517/ВН/41/2/02-2017, пункту 1.2. розділу І, підпунктів 2, 6 пункту 2.1., підпунктів 10, 11 пункту 2.2. розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018р. №5112, а також у вчиненні дій, що підривають рівень довіри населення до поліції, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Пунктом 3 наказу Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022р. №283 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» до інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 18.05.2022р. та отримав його копію.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 18.05.2022р. №792о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП, звільнено зі служби в поліції з 18 травня 2022 року відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись з правомірністю наказів Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022р. №283 та від 18.05.2022р. №792о/с в частині, що стосуються інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , останній оскаржив їх в судовому порядку.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем як порядку проведення службового розслідування, так і порядку застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, що свідчить про протиправність прийнятих актів індивідуальної дії. Також, за висновками суду першої інстанції, застосоване стягнення у вигляді звільнення зі служби не відповідає вимогам щодо індивідуальності, оскільки як вбачається з висновку службового розслідування та з дисциплінарного наказу комісією не встановлено конкретну вину ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку, не визначено дії вчинені конкретно ним, що порушують службову дисципліну. У Висновку узагальнено інформацію щодо всіх поліцейських, відносно яких проводилась перевірка.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими висновки відповідача про не здійснення ОСОБА_1 адміністративного провадження та не притягнення до відповідальності водія ОСОБА_9 , оскільки в місці несення служби позивачем 08.03.2022р. встановлено обмеження щодо руху для забезпечення правового режиму в умовах воєнного стану, водій зупинився в місці обмеження, виконав вимогу про зупинку та надав пояснення щодо своєї поведінки. Враховуючи, що поліцейські, у відповідності до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», здійснили превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не мав обов`язку перевіряти осіб через ІПНП.

Що ж до висновків службового розслідування про порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, то суд першої інстанції зазначив, що службовим розслідуванням не встановлено хто з інспекторів отримав реєстратор та хто був відповідальний за його використання. З урахуванням несення служби на посту на розі вулиць Пироговської та проспекту Пироговського у м. Одесі, поруч з військовими об`єктами, незастосування портативного реєстратора, за висновками суду, відповідає нагальній соціальній потребі та є пропорційним до поставленої законної мети.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктами 8, 14 частини першої статті 22 Закону №580-VIII передбачено, що керівник поліції: скасовує повністю чи в окремій частині акти територіальних органів поліції; приймає у визначеному порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частинами першою, другою, третьою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за №1355/32807, затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку №893 підставою для призначення службового розслідування може бути рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.1 Розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження (п.7 Розділу V Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (п.13 Розділу V Порядку №893).

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п.14 Розділу V Порядку №893).

Відповідно до ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Відповідно до п.2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до п.1 розділу VIІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в їх сукупності колегія суддів звертає увагу, що притягненню поліцейського до відповідальності передує проведення службового розслідування на підставі своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

Як вже зазначалося колегією суддів, висновком службового розслідування від 06.05.2022р. зафіксовано, що водій транспортного засобу Dacia Logan, не здійснив вимогу працівників патрульної поліції про зупинку та продовжив рух, а отже, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122-2 КУпАП. Однак, поліцейські, які несли службу в складі наряду «Океан-202» - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 жодним чином не відреагували на вказане правопорушення та не забезпечили здійснення належного контролю за дотриманням водієм Правил дорожнього руху. Вищевказані працівники поліції не склали відносно водія протокол про адміністративне правопорушення та не застосували один із передбачених законодавством заходів забезпечення адміністративного провадження, а саме - тимчасове вилучення посвідчення водія. Внаслідок вищеописаної бездіяльності поліцейських водій уник притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги поліцейських про зупинку.

Своїми діями вищевказані поліцейські не дотрималися вимог пункту 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої-другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту першого частини першої статті 255 КУпАП, частини першою статті 265-1 КУпАП, абзацу другого пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015р. №1395.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції визнав необґрунтованими висновки акту службового розслідування в цій частині, зазначивши, що матеріалами справи підтверджено, що водій транспортного засобу Dacia Logan зупинився в місці обмеження, виконав вимогу поліцейських про зупинку та надав пояснення щодо своєї поведінки. А відтак, за висновками суду першої інстанції, поліцейські у складі наряду Океан-202, у відповідності до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», здійснили превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підстави для здійснення зупинки транспортного засобу поліцейськими визначені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Зокрема, пунктом 7 частини 1 статті 35 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Сторонами у справі не заперечується, що в місці несення служби позивачем (на розі вулиці Пироговська та Пироговський провулок) встановлено обмеження щодо руху для забезпечення правового режиму в умовах воєнного стану.

Під час проведення службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який разом із позивачем ніс службу ІНФОРМАЦІЯ_1 на посту на розі вулиці Пироговська та Пироговський провулок у складі наряду Океан-202, у своїх письмових поясненнях від 10.03.2022р. підтвердив, що 08.03.2022р. близько 07 год. 10 хв., поліцейськими був зупинений транспортний засіб Dacia Logan, номерний знак не пам`ятає, який проїхав пост без зупинки та був зупинений на іншому блокпосту військовими і повернутий на їх блокпост. Зазначив, що на посту поліцейськими було перевірено вказаний транспортний засіб та громадян, які в ньому знаходились, у зв`язку з запровадженням військового стану. При спілкуванні з водієм поліцейськими було запитано, чому останній не зупинився на блокпосту, на що водій повідомив, що не зрозумів, що йому показували. Окрім цього, поліцейськими було здійснено поверхневу перевірку транспортного засобу, проте заборонених речей та предметів виявлено не було. Після перевірки осіб та автомобіля поліцейські їх відпустили.

Таким чином, на думку колегії суддів, вказані пояснення старшого лейтенанта поліції Бобошко Д.В. спростовують висновки суду першої інстанції, що комісією не встановлено вини позивача щодо невиконання обов`язку скласти адміністративні матеріали. Старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який ніс службу разом з лейтенантом поліції ОСОБА_1 , вказує на безпосереднє вчинення водієм ОСОБА_11 адміністративного правопорушення, яке він кваліфікував як невиконання водієм вимог про зупинку, а також наслідки цього у вигляді повернення з одного блокпосту транспортного засобу до блокпосту, де позивач в складі екіпажу Океан-202 ніс службу.

Пояснення члена екіпажу «Океан-202», надані в ході службового розслідування, спростовують твердження позивача, обґрунтованими які визнав суд першої інстанції, про те, що водій зупинився в місці обмеження та виконав вимогу про зупинку, після чого надав пояснення.

Невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу або позбавлення права керування транспортним засобом (ч.1 ст.122-2 КУпАП).

При цьому, відповідно до ст.221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.1 ст.122-2 КУпАП.

За правилами ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються зокрема суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, протоколи про адміністративне правопорушення складають уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, окрім іншого, за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

За приписами ч.1 ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП, вирішується судом, апеляційній суд відхиляє посилання позивача на те, що підставою для не складення протоколу про адміністративне правопорушення стало з`ясування того факту, водій не помітив конклюдентного жесту поліцейського та не зупинився на вимогу поліцейського.

Колегія суддів зазначає, що встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в даному випадку віднесено до компетенції суду, а не до поліцейського, який зобов`язаний вчинити дії прямо передбачені КУпАП, а саме: скласти протокол про адміністративне правопорушення, вилучити посвідчення водія, відібрати письмові пояснення у особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Отже, поліцейські, які несли службу в складі наряду «Океан-202», в тому числі лейтенант поліції ОСОБА_1 , зобов`язані були вчинити дії щодо складання матеріалів про адміністративні правопорушення, однак цього не вчинили, посвідчення водія не вилучили. Внаслідок встановленої службовим розслідуванням бездіяльності поліцейських водій транспортного засобу Dacia Logan ОСОБА_12 уникнув притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги поліцейських про зупинку.

Посилання суду першої інстанції на те, що лейтенант поліції ОСОБА_1 є тією особою, яка в певній мірі володіє дискреційними повноваженнями, зокрема, щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає помилковими та такими, що спростовуються наведеними вище нормами.

Також, у висновку службового розслідування від 06.05.2022р. зафіксовано, що поліцейськими, які несли службу у складі наряду «Океан-202», не здійснено перевірку документів в осіб за системою ІПНП, чим порушено вимоги доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517/ВН/41/2/02-2017, а також не в повній мірі забезпечено здійснення заходів правового режиму воєнного стану, чим порушено вимоги пункту 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Абзацом восьмим пункту 7 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021р. №1456, передбачено, що уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадку порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Згідно пункту 4.4 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 12.10.2009р. №436, користувачами ІІПС є працівники ОВС, яким розпорядником ІІПС відповідно до вимог чинного законодавства надано право доступу до інформації в ІІПС.

Відповідно до вимог доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517вн/41/2/02-2017, при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення працівники патрульної поліції мають перевіряти осіб через бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України, а в разі відсутності технічних можливостей - через чергового чергової служби.

Сторонами у справі не заперечується, що інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Філіпов С.С., інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , які несли службу у складі наряду «Океан-202», не здійснили перевірку документів в водія та пасажира транспортного засобу Dacia Logan за системою ІПНП.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на невиконання позивачем вимоги доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517/ВН/41/2/02-2017, зазначивши, що відповідну перевірку документів поліцейські мають здійснювати при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення, в той час коли позивач застосував превентивні заходи, тому обов`язку перевіряти осіб через ІПНП він не мав.

З огляду на встановлений судом апеляційної інстанції у даній справі обов`язок поліцейського скласти протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122-2 КУпАП, тому, як наслідок, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що лейтенант поліції ОСОБА_1 зобов`язаний був перевірити водія та пасажира транспортного засобу Dacia Logan через бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України.

У висновку службового розслідування від 06.05.2022р. зафіксовано, що під час проведення службового розслідування т.в.о. старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Панасюк І. було подано рапорт з метою отримання відео з портативних відеореєстраторів №471020 та №470620 працівників роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП екіпажу «Океан-202», яке здійснювалося 08.03.2022р. у проміжку часу з 07 год. 10 хв. по 08 год. 50 хв. Однак, як було встановлено, відеофіксація на вказані портативні відеореєстратори у вказаний проміжок часу поліцейськими не здійснювалася.

Тобто, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 08.03.2022р. не здійснювали відеофіксацію під час спілкування із заявником - гр. ОСОБА_4 у проміжок часу з 07 год. 10 хв. до 08 год. 50 хв., що є порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026.

Зазначаючи про необґрунтованість посилань Департаменту патрульної поліції про порушення позивачем Інструкції №1026 суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виходив з того, що в журналі обліку видачі напроти запису про отримання портативних реєстраторів міститься лише один підпис. При цьому, службовим розслідуванням не встановлено хто з інспекторів отримав реєстратор та хто був відповідальний за його використання.

Також, з посиланням на положення законів України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про державну таємницю», суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням дії на території України воєнного стану та віднесення до державної таємниці картографічних даних об`єктів, які мають значення для оборони країни, при оцінці дій поліцейських щодо застосування портативних реєстраторів слід виходити з принципу пропорційності, який застосовується ЄСПЛ. За висновками суду, з урахуванням несення позивачем служби у складі наряду «Океан-202» на посту на розі вулиць Пироговської та проспекту Пироговського у м. Одесі, поруч з військовими об`єктами, незастосування лейтенантом поліції ОСОБА_1 портативного реєстратора відповідає нагальній соціальній потребі та є пропорційним до поставленої законної мети.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відеореєстратором, в розумінні п.3 розділу І Інструкції №1026, є пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації;

Портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно п.п. 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно п.1 розділу VII Інструкції №1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Пунктом 2 розділу VII Інструкції №1026 на поліцейського покладений обов`язок із забезпечення належного виконання вимог цієї Інструкції.

Таким чином, незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відео реєстратора тягне негативні правові наслідки, оскільки створює перешкоди в належній реалізації функцій Поліції.

Сам факт незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора під час виконання ним службових обов`язків й до їх закінчення, окрім передбачених Інструкцією №1026 винятків (виникнення у поліцейського особистого приватного становища), спричиняє шкідливі наслідки такої протиправної поведінки, обмежує доказування правомірності поведінки поліцейського.

Отже, колегія суддів наголошує, що відповідно до вищевказаних норм Інструкції №1026, проведення відеофіксації поліцейськими під час здійснення повноважень є обов`язковим.

Як стверджує позивач, відеофіксація поліцейськими на посту по вул. Пироговська в м. Одесі не здійснювалась на вимогу військовослужбовців, у зв`язку з перебуванням на стратегічному об`єкті. Крім того, на шикуванні та в службовому електронному листуванні керівництвом УПП в Одеській області постійно доводилась інформація щодо заборони відеофіксації на таких об`єктах. Відеозаписи з даних локацій містять інформацію, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану. Крім того, портативні відеореєстратори, що отримали поліцейські, мають функцію GPS-позиціонування, яка вмикається із ввімкненням функції запису. Дана функція сприяє противнику відслідковувати місцезнаходження скупчень носіїв живлення, що використовується силами спротиву. Таким чином, відеофіксація на стратегічному посту поліцейськими не здійснювалася на вимогу керівництва в умовах воєнного стану.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача стосовно заборони здійснювати відеозапис на камери (портативні відеореєстратори) спростовуються матеріалами справи, зокрема наданими самим ОСОБА_1 роздруківками скріншотів з переписки групи працівників поліції у месенджері «Вайбер», відповідно до яких під час несення служби на блокпостах забороняється фото та відеозйомка особового складу та обладнання блокпостів.

Зазначене спростовує доводи позивача стосовно повної заборони на здійснення фото та відеозйомки.

Також, за наданими доказами, було повідомлено про необхідність максимального радіомовчання, вимкнення всіх об`єктів, які мають функцію геолокації зокрема 08.03.2022р. в проміжок часу з 20.30 год. до 20.45 год., в той час як службовим розслідуванням вчинення дисциплінарного проступку відбулось 08.03.2022р. починаючи з 07:10 год.

А відтак, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта, що члени екіпажу «Океан-202» перед заступанням у чергування з 20:00 години 07.03.2022р. до 08:00 години 08.03.2022р. зобов`язані були отримати портативні відеореєстратори, з моменту початку чергування і до його закінчення вести безперервну відеозйомку, що обумовлює неможливість перебування позивача на чергуванні без відповідних відеореєстраторів.

Посилання сторони позивача на те, що невиконання цього обов`язку було обумовлено вимогами військовослужбовців та керівництва, на увагу не заслуговують, так як не підтверджуються жодними доказами, і прямо суперечать правовому регулюванню, яке в умовах воєнного стану відповідних змін не зазнавало.

Згідно із записами в роздавальній відомості технічних пристроїв за 07.03.2022р. (нічна зміна) екіпаж «Океан-202» (інспектори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ) отримав портативні відеореєстратори №471020 та №470620.

Дійсно, як встановлено судом першої інстанції, в журналі обліку видачі напроти запису про отримання портативних реєстраторів міститься лише один підпис.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо повідомлення лейтенантом поліції Ткаченком Є.М. керівництво Департаменту патрульної поліції про відсутність у нього портативного відеореєстратора під час заступання на чергування. Жодних рапортів під час заступання на чергування щодо нездійснення відеофіксації відеореєстратором позивач не складав та до керівництва не надавав.

Частиною десятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що у разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження висновки акту службового розслідування від 06.05.2022р. про вчинення інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 3, 11, 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої-другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП, частини першою статті 265-1, абзацу другого пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015, підпунктів 1, 2, 5, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, пункту 2 розділу І, пунктів 4, 5, 6 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026, доручення ДПП від 07.12.2017р. №6517/ВН/41/2/02-2017, пункту 1.2. розділу І, підпунктів 2, 6 пункту 2.1., підпунктів 10, 11 пункту 2.2. розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018р. №5112.

Висновки суду першої інстанції щодо протилежного ґрунтуються на не повному з`ясуванні обставин справи та не правильному застосуванні норм матеріального права.

В рішенні від 20.09.2022р. суд першої інстанції, серед іншого, дійшов висновку, що при виборі дисциплінарного стягнення для позивача дисциплінарною комісією не було дотримано вимог абзацу першого частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту, якою визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

З посиланням на вказану норму суд першої інстанції зазначив, що законодавець визначив послідовність застосування дисциплінарних стягнень, відхилення від якої є недопустимим в правовій державі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана обставина є достатньою підставою для скасування спірного наказу про звільнення позивача та поновлення його на посаді з огляду на наступне.

В основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівники поліції повинні діяти па підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Суттєвою обставиною, за якої вчинений дисциплінарний проступок, є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022р. на співробітників поліції покладено виконання своїх функціональних обов`язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України. Український народ розраховує на те, що поліцейські, як представники держави, будуть сумлінно виконувати свої обов`язки.

Оцінюючи у означеному аспекті підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності колегія суддів зважає на те, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку склалися у перші дні повномаштабного вторгнення РФ на територію України. При цьому позивач займав посаду поліцейського та, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України мав брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина друга статті 24 Закону №580-VIII).

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як вже зазначалося колегією суддів, в місці несення служби позивачем на розі вулиці Пироговська та Пироговський провулок встановлено обмеження щодо руху для забезпечення правового режиму в умовах воєнного стану. А відтак, ОСОБА_1 , як працівник органу поліції, зобов`язаний виконувати свої посадові обов`язки у стані підвищеної готовності.

Незважаючи на це, позивач, який ніс службу складі наряду «Океан-202», належним чином не відреагував на те, що водій транспортного засобу Dacia Logan, не виконав вимогу працівників патрульної поліції про зупинку на блок-посту та продовжив рух, позивач не здійснив перевірку документів в осіб за системою ІПНП, а також не здійснював відеофіксацію під час спілкування із пасажиром транспортного засобу гр. ОСОБА_4 , який, до того ж, знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначене дає колегії суддів підстави для висновку, що лейтенантом поліції не забезпечено здійснення заходів правового режиму воєнного стану, чим порушено вимоги пункту 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію». Під час здійснення поліцейським обов`язків з охорони громадського порядку, особливо в умовах воєнного стану, дотримання законності є необхідною умовою його діяльності.

Вчинений позивачем проступок свідчить про нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, проявленим абсолютно безвідповідальним ставленням його до Українського народу, якому він зобов`язаний служити, недотриманням своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та дискредитує позивача як поліцейського.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 28.10.2021р. по справі №520/1578/2020, від 09.02.2022р. по справі №160/12290/20, згідно якої обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Висновок про те, що визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо керівника органу поліції, підтримано також Верховним Судом у постанові від 25.02.2021р. по справі №160/9275/18

Верховний Суд зазначив, що дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням встановлених у справі обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що вчинений позивачем проступок під час дії воєнного стану на території України, з урахуванням особливостей проходження служби, несумісний з високим званням поліцейського.

Також, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта, що при обранні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано періодичність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що носить системний характер.

Так, з матеріалів справи вбачається, що наказом Департаменту патрульної поліції від 16.01.2014р. №27 до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність; наказом від 03.03.2020р №154 позивачу оголошено догану; наказом від 02.04.2021р. №141 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Систематичність невиконання поліцейським своїх службових обов`язків було взято до уваги Верховним Судом у постанові від 26.01.2022р. по справі №620/397/21.

Під час проведення службового розслідування обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність лейтенанта поліції ОСОБА_1 , не встановлено.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а також із врахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому колегія суддів погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022р. №283 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, та від 18.05.2022р. №792о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є співмірним до вчиненого проступку.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо порушення відповідачем порядку призначення та проведення службового розслідування (не відповідність наказу №137 від 09.03.2022р. вимогам закону формулювання підстав прийняття наказу, підписання наказу неуповноваженою особою), як такі, що не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість адміністративного позову ОСОБА_1 та відсутність підстав для його задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції при вирішені спору не повно з`ясовано обставини справи та не правильно застосовано норми матеріального права, тому колегія суддів доходить висновку, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 20.09.2022р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 січня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук