Справа № 280/4460/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2023 року м. Дніпросправа № 280/4460/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року (суддя Максименко Л.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року позов було задоволено.

Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 у періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 19.11.2001 по 02.12.2014 та з 15.02.2018 по 31.08.2020 у подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок стажу з якого обрахована пенсія ОСОБА_1 у подвійному розмірі за періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 19.11.2001 по 02.12.2014, з 15.02.2018 по 31.08.2020 та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням такого стажу.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано, що позивач має право на зарахування періоду роботи з 19.11.2001 по 31.12.2003 в подвійному розмірі, за умов підтвердження уточнюючою довідкою вказаного періоду роботи, а період роботи з 01.01.2004 по 02.12.2014 та з 15.02.2018 по 31.08.2020 підлягає зарахуванню в одинарному розмірі у відповідності до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачу рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.04.2022 №90 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі №280/8828/20.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.07.2022 №0800-0206-8/28320, повідомлено позивача, що при призначенні пенсії до її страхового стажу було зараховано періоди роботи в інфекційних закладах охорони здоров`я з 19.11.2001 по 02.12.2014, з 15.02.2018 по 31.08.2020 в одинарному розмірі.

Позивач не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо зарахування спірних періодів до загального стажу у подвійному розмірі та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність дій доведено не було.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV, який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом першої інстанції з даних трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 03.08.1987 та довідки Алчевської виправної колонії УДПтС України в Луганській області від 12.12.2014 № 25/253 було встановлено, що позивач з 19.11.2001 до 30.09.2008 працювала на посаді медичної сестри міжобласної туберкульозної лікарні у туберкульозному відділенні, туберкульозній установі в спеціалізованій туберкульозній лікарні, з 01.10.2008 до 30.11.2011 на посаді старшої медичної сестри туберкульозного відділення туберкульозних установ, а з 01.12.2011 по 02.12.2014 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення при Алчевській виправній колонії УДПтС України в Луганській області.

З вказаної довідки також вбачається, що позивач у відпустці без збереження заробітної плати та по догляду за дитиною до 3-х років не перебувала.

З 15.02.2018 по 30.08.2020 позивач працювала на посаді сестри медичної палатної до «Лікувального відділення № 2» КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня».

Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на пільговий стаж відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII.

Як було встановлено судом першої інстанції, вказані періоди зараховано відповідачем в одинарному розмірі, з посиланням на те, що відсутні підстави для зарахування Довідки від 12.12.2014 року №25/253, яка була видана Алчевською виправною колонією управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області м. Алчевськ, оскільки дана установа знаходиться на тимчасово окупованій території та довідка була видана вже після окупації даного населеного пункту.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, та зроблено висновок, що позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що наведені у вказаній довідці відомості є недостовірними.

Вірно судом першої інстанції також було зазначено, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

За змістом п. 2 розділу XV прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Вимогами п. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час.

При цьому, стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує ст. 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.

Нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права за вислугою років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо обрахунку стажу роботи позивача у періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 19.11.2001 по 02.12.2014 та з 15.02.2018 по 31.08.2020 не у подвійному розмірі.

Також судом першої інстанції вірно було зазначено, що для повного та ефективного захисту порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача здійснити розрахунок стажу з якого обрахована пенсія ОСОБА_1 у подвійному розмірі за періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 19.11.2001 по 02.12.2014, з 15.02.2018 по 31.08.2020 та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням такого стажу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 18 січня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш