Справа № 160/8282/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2023 року м.Дніпросправа № 160/8282/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі №160/8282/22 (суддя Серьогіна О.В., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду зі скаргою до Криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі відповідач-1), Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі відповідач-2), в якій з урахуванням уточненого позову, який надійшов до суду 12.07.2022 року, просила суд:

- визнати відмову в наданні безоплатного адвоката, безпідставну на основі Закону про безкоштовну допомогу за статями 13-14;

- зобов`язати Регіональний центр Безкоштовної правової допомоги надати ОСОБА_1 безкоштовного адвоката для написання позову в суд.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року адміністративний позов задовольно частково, суд визнав протиправними дії Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо відмови ОСОБА_1 у наданні вторинної правової допомоги згідно з її заявою від 06 червня 2022 року № 2022-2336419; зобов`язав Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати ОСОБА_1 безоплатну вторинну правову допомогу згідно з її заявою від 06 червня 2022 року № 2022-2336419.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги та подав апеляційну скаргу. Відповідач-2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд невірно застосував норми права, що регулюють спірні відносини. Так, при вирішенні справи помилково прирівняв правові послуги до соціальних послуг, визначених Законом України «Про соціальні послуги».

Зазначає, що позивачем не було надано вичерпний перелік документів для підтвердження своєї належності до категорії суб`єктів права на безоплатну правову допомогу, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу"; а за результатами розгляду наданих документів вбачалось, що позивач не належить до жодної із категорії осіб, передбачених частиною 1 статті 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", у зв`язку із чим відповідачем було прийнято рішення про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги. З розрахунку суми середньомісячного доходу позивача, який проводився на підставі її звернення, вбачається, що середньомісячний дохід позивача складає 4 447 грн. 46 коп., що перевищує визначений п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" пороговий рівень середньомісячного доходу. Крім того, відповідач-2 вважає, що суд не мав права підміняти орган, рішення якого оскаржується, тобто втрутився в дискреційні повноваження відповідача-2.

Позивачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача-2, в якому вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не змістовними.

Позивач рішення суду в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог не оскаржує.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України, в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги відповідача-2, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 17.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою за вх. № К-14/34, в якій просила надати письмову відповідь, чому вона не підлягає на безкоштовну правову допомогу.

До вказаної заяви позивач додала наступні документи: копію паспорта, копію РНОКПП, копію довідки УПСЗН, копію довідки з податкової, копію довідки з УПФУ.

Листом Криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.03.2022 року № К-14/034 позивачу надано відповідь, в якій зазначено наступне. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги для складання процесуальних документів та представництва інтересів в суді мають певні категорії осіб. До заяви позивач додала довідки, відповідно до яких її середньомісячний дохід перевищує двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Станом на 01.03.2022 розмір двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, становить 3868 гривень. Тобто, наразі позивач не матимете право на призначення адвоката або працівника Місцевого центру для складання процесуальних документів та представництва інтересів в суді.

Також, 06.06.2022 року позивач звернулась до Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги зі зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 2022-2336419.

Разом із зверненням на підтвердження своєї належності до обраного суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, визначену п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" позивачем були надані наступні документи: копія паспорта громадянина України позивача; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків №0481-22-03609 від 03.06.2022 року; довідка про доходи №7783 5673 6970 1763 від 03.06.2022 року; довідка форми ОК-5 від 03.06.2022 року; довідка №1 від 03.06.2022 року.

Талоном про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги до реєстраційного номеру звернення КІАС №2022-2336419 від 06.06.2022 року позивача було повідомлено, що для підтвердження своєї належності до обраного суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу остання має надати: копію РНОКПП; довідку про отримання/неотримання соціальної допомоги з управління праці та соціального захисту населення та розмір такої допомоги за останні 6 місяців, тобто за період з 01.12.2021 року по 31.05.2022 року.

Позивачем вказані документи надано не було.

Листом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 08.06.2022 року № 033/033-01-10/356 позивачу повідомлено про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки відповідно до документів, наданих позивачем разом із зверненням для підтвердження належності до суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", середньомісячний дохід позивача перевищує два розміри прожиткового мінімуму встановленого на момент звернення.

Не погодившись із відмовою відповідачів в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Дніпровський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не повинен був враховувати розмір житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу до середньомісячного доходу позивача, тому дії відповідача-2 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги є протиправними. Середньомісячний дохід позивача складає 2968,68 грн., виходячи із розрахунку: 17812,08 / 6 = 2968,68 грн., що не перевищує визначений п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" пороговий рівень середньомісячного доходу. Враховуючи наведене, суд вважав за необхідне зобов`язати відповідача-2 надати позивачу безоплатну вторинну правову допомогу згідно з її заявою від 06 червня 2022 року № 2022-2336419.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій частині рішення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги, визначені Законом №3460-VI.

Статтею 3 Закону України від 02.06.2011 №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (далі - Закон №3460-VI) передбачено, що право на безоплатну правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №3460-VI безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру (частина друга статті 13 Закону №3460-VI).

Приписами статті 8 Закону № 3460-VI встановлено, що право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Порядок розгляду звернень про надання безоплатної первинної правової допомоги визначений статтею 10 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", згідно з частиною 1 якої звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною 2 статті 7 цього Закону, надсилаються або подаються особами, які досягли повноліття, безпосередньо до центральних та місцевих органів виконавчої влади, територіальних органів центральних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі письмового звернення осіб про надання будь-якого з видів правових послуг, передбачених частиною 2 статті 7 цього Закону, з питань, що віднесені до їх повноважень, зобов`язані надати такі послуги протягом 30 календарних днів з дня надходження звернення (частина 4 статті 10 Закону України "Про безоплатну правову допомогу").

Статтею 15 цього Закону визначено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" визначено право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають, зокрема, особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 19 Закону № 3460-VI у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи.

Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Як встановив суд, наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 08.06.2022 року №442 (а.с. 8) позивачу відмовлено у наданні безоплатної вторинної правової допомоги на підставі п. 1 ч.1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", про що повідомлено листом (а.с. 7) та зазначено, що відповідно до документів, наданих позивачем разом із зверненням для підтвердження належності до суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, встановлено, що середньомісячний дохід позивача перевищує два розміри прожиткового мінімуму, визначеного на момент звернення.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка втратила працездатність (особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку), що підтверджується копією довідки про доходи № 8182 7317 0211 4101, виданої ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Статтею 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2022 року складає 1 934 грн. 00 коп., а отже, розмір середньомісячного доходу позивача, який дає підстави для прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, не мав перевищувати 3 868 грн. 00 коп., виходячи із розрахунку: 1 934 грн.* 2 = 3 868 грн. 00 коп.

Натомість, як зазначено Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги при здійсненні суми середньомісячного доходу позивача, виявилося, що середньомісячний дохід позивача складає 4 447 грн. 46 коп., що перевищує визначений п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" пороговий рівень середньомісячного доходу, що і стало підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідачем-2 не заперечується, що складовими для розрахунку середньомісячного доходу позивача були:

- сума доходів за довідкою №1 від 03.06.2022 року, де містяться дані про нарахування готівкових та безготівкових субсидій громадянам для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за період з грудня 2021 року по травень 2022 року, що склала 8 871 грн. 95 коп.;

- сума доходів за довідкою №7783 5673 6970 1763 від 03.06.2022 року, де містяться дані про отриману пенсію за віком за період з грудня 2021 року по травень 2022 року, що склала 17 812 грн. 08 коп.

Тобто, відповідачем при підрахунку середньомісячного доходу позивача було враховано, зокрема, субсидію громадянам для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за період з грудня 2021 року по травень 2022 року, що склала 8 871 грн. 95 коп.

17.05.2022 року Міністерством соціальної політики затверджено Методику обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для надання соціальних послуг № 150 (далі по тексту - Методика №150). Цією Методикою встановлено порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для визначення права особи на отримання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, з установленням диференційованої плати, за рахунок отримувача соціальних послуг або третіх осіб, права фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги), на отримання компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - компенсація), та розміру компенсації.

Згідно з п.4 Методики №150, до середньомісячного сукупного доходу сім`ї отримувача соціальних послуг / фізичної особи, яка надає соціальні послуги, враховуються:

1) доходи у вигляді:

заробітної плати (суддівської винагороди; грошового забезпечення; інших виплат відповідно до трудового договору / контракту), отриманої як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, у розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб;

суми винагород та інших виплат, нарахованих відповідно до умов цивільно-правового договору;

пенсії (крім пенсії у зв`язку із втратою годувальника, призначеної дітям з інвалідністю та особам з інвалідністю I-III групи), щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці;

стипендії включно із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальних стипендій, які надаються дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, а також особам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків (батьки яких померли / оголошені померлими, загинули або пропали безвісти), дітям з інвалідністю та особам з інвалідністю I-III групи);

дивідендів;

відсотків (крім доходів від розміщення депозитів);

виграшів, призів;

сум авторської винагороди, іншої плати за надання іншим особам прав користування або розпоряджання нематеріальними активами (творами науки, мистецтва, літератури, іншими нематеріальними активами), об`єктами права інтелектуальної промислової власності та прирівняних до них прав;

винагороди за виконання робіт (надання послуг) за гіг-контрактами, укладеними в порядку, передбаченому Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";

2) доходи від:

надання майна в лізинг, оренду, суборенду (строкове володіння та/або користування), від надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду, суборенду;

операцій з продажу/обміну об`єктів нерухомого/рухомого майна;

відчуження цінних паперів / корпоративних прав;

здійснення підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності, в тому числі продажу об`єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної/промислової власності, та прирівняних до них прав;

3) допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;

4) грошові перекази, отримані із-за кордону;

5) соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу, крім:

частини допомоги при народженні дитини, виплата якої проводиться одноразово;

частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої проводиться одноразово;

одноразової винагороди жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня";

тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме;

державної допомоги особі, яка доглядає за дитиною, хворою на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність;

державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю віком до 18 років;

державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях; грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях;

допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам;

житлової субсидії;

державної соціальної допомоги, яка виплачується з надбавкою на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А, за особою з інвалідністю з дитинства I групи підгрупи А;

одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка" / грошової компенсації вартості одноразової натуральної допомоги "пакунок малюка";

компенсації вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня";

компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги;

6) інші доходи, відомості про які отримано шляхом автоматизованого обміну даними між інформаційно-комунікаційними системами органів влади, підприємств, установ, організацій;

7) інші доходи, які задекларовано особою.

Отже, згідно з пп. 5 п. 4 Методики № 150, житлова субсидія при розрахунку середньомісячного сукупного доходу особи не враховується.

Також, відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020 року (далі по тексту - Порядок № 632), цей Порядок визначає механізм обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) (далі - середньомісячний сукупний дохід) для призначення усіх видів державної соціальної допомоги та житлових субсидій, які відповідно до законодавства надаються залежно від сукупного доходу сім`ї (домогосподарства).

Згідно з п. 3-7 Порядку № 632 обчислення середньомісячного сукупного доходу проводиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу осіб за визначений законодавством період (два квартали або шість місяців) на 6, а в разі застосування суми річного сукупного доходу - на 12, якщо інше не передбачено законодавством.

Середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї (домогосподарства) обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) на кількість членів сім`ї (домогосподарства).

До середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи:

заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб;

грошове забезпечення військовослужбовців;

пенсія, щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці;

стипендія, у тому числі із сумою її індексації, нарахованої відповідно до закону (крім соціальної стипендії, яка надається дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа);

соціальні виплати, які призначаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), у тому числі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу;

допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;

грошові перекази, отримані із-за кордону;

дивіденди від цінних паперів;

інші доходи, відомості про які отримано від ДПС і Пенсійного фонду України, а також доходи, які задекларовано особою.

До середньомісячного сукупного доходу не включаються такі соціальні виплати:

частина допомоги при народженні дитини, виплата якої проводиться одноразово;

частина допомоги при усиновленні дитини, виплата якої проводиться одноразово;

одноразова винагорода жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня";

державна соціальна допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях;

допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

компенсація послуги "муніципальна няня", що виплачується отримувачу такої послуги;

державна соціальна допомога, яка виплачується з надбавкою на догляд за особою з інвалідністю з дитинства I групи підгрупи А.

До середньомісячного сукупного доходу не включається державна соціальна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.

Розмір житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу не враховується до середньомісячного доходу.

До середньомісячного сукупного доходу також не враховуються:

суми сплачених особою аліментів (за умови документального підтвердження фактичної сплати);

суми отриманих аліментів;

спеціальна бюджетна дотація за вирощування молодняка великої рогатої худоби, який народився в господарствах фізичних осіб;

оплата праці членів виборчих комісій, а також осіб, яких залучають до роботи у цих комісіях, у тому числі в день голосування, дні встановлення підсумків голосування та результатів виборів;

допомога громадських та благодійних організацій;

допомога на поховання;

матеріальна допомога дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, а також сім`ям, у яких проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування, яка виплачується за рахунок коштів місцевих бюджетів;

допомога, компенсація, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, є одноразовою та отримана протягом одного календарного року;

вартість безоплатно отриманих санаторно-курортних путівок, технічних та інших засобів реабілітації, в тому числі грошова компенсація вартості самостійно придбаних технічних засобів реабілітації, вартість отриманих дитячих новорічних подарунків;

суми, які виплачуються в порядку відшкодування шкоди, завданої здоров`ю працівника під час виконання ним своїх трудових обов`язків;

одноразова натуральна допомога "пакунок малюка";

допомога, отримана в межах реалізації соціальної благодійної програми з відновлення добробуту мешканців і розвитку територіальних громад Донецької та Луганської областей;

доходи від розміщення депозитів;

суми, які виплачуються з державного чи місцевого бюджету на придбання житла;

кошти, отримані від продажу квартири (будинку), що були єдиним житловим приміщенням у власності особи, у разі купівлі іншої квартири (будинку) протягом шести місяців після здійснення такого продажу;

допомога на здобуття економічної самостійності малозабезпеченої сім`ї.

Таким чином, пунктом 6 вказаної Методики встановлено, що розмір житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу не враховується при розрахунку середньомісячного доходу.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що відповідач-2 не повинен був враховувати розмір житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу до середньомісячного доходу позивача, тому відмовв відповідача-2 ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги є протиправною.

Як встановлено судом, розмір середньомісячного доходу позивача, який дає підстави для прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, не мав перевищувати 3 868 грн. 00 коп.. Сума доходів позивача за довідкою №7783 5673 6970 1763 від 03.06.2022 року, де містяться дані про отриману пенсію за віком за період з грудня 2021 року по травень 2022 року, склала 17 812 грн. 08 коп.

Таким чином, середньомісячний дохід позивача складає 2 968,68 грн., виходячи із розрахунку: 17812,08 / 6 = 2968,68 грн., що не перевищує визначений п.1 ч.1 ст.14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" пороговий рівень середньомісячного доходу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача до відповідача-2 та зобов`язав останнього надати ОСОБА_1 безоплатну вторинну правову допомогу згідно з її заявою від 06 червня 2022 року № 2022-2336419.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що суд втрутився в дискреційні повноваження відповідача-2. В спірному випадку, відповідач реалізував свої повноваження шляхом прийняття наказу №442 від 08.06.2022 року про відмову позивачці в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за заявою від 06.06.2022року і суд дійшов висновку про протиправність таких дій. Відповідно судом обраном вірний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача-2 надати ОСОБА_1 безоплатну вторинну правову допомогу згідно з її заявою від 06 червня 2022 року № 2022-2336419, і такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження.

Доводи апеляційної скарги відповідача-2 висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі №160/8282/22- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак