Справа № 420/10288/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10288/22
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі № 420/10288/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про часткове визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 20.09.2022 позов задовольнив, визнав протиправним та скасував пункт 3 наказу начальника ГУ НП в Одеській області № 1051 від 08.07.2022 Про порушення вимог законодавства України окремим працівниками ГУ НП в Одеській області та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_1 начальника сектора водної поліції відділу реагування патрульної поліції Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області.

26.09.2022 до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник позивача просив суд ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 600,00 грн.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалив по справі № 420/10288/22 додаткове рішення, яким стягнув з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині заяви відмовив.

Не погоджуючись з ухваленим по справі додатковим рішенням, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що додаткове рішення суду є незаконним, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на переліченні норм права та посиланні на правову позицію Верховного Суду, викладену у справах № 815/4300/17 від 21.03.2018 та № 814/698/16 від 11.04.2018, відповідно до якої на підтвердження розміру гонорару суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач в судове засідання не з`явився, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

В даному випадку підставою для ухвалення додаткового рішення по цій справі стало вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 15 600 грн., понесених позивачем за час розгляду справи по суті, у порядку статті 139 КАС України.

Положеннями частини 6 статті 139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України).

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 6 та 7 ст. 134 КАС України).

За змістом частин 7, 9 статті 139 КАС України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного вбачається, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23.01.2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі № 810/2760/17.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, колегія суддів виходить з такого.

На підтвердження надання адвокатом Пугач Р.І. професійної правничої допомоги позивачу ОСОБА_1 в матеріалах справи міститься відповідний Договір про надання правової допомоги № б/н від 21.07.2021 (надалі - Договір) (а.с.6-8, т.2).

21.07.2022 між сторонами укладено додаткову до договору від 21.07.2021, якою установлено гонорар адвоката у погодинній оплаті, яка становить 800 грн на годину. Оплата послуг адвоката проводиться протягом 5-ти банківських днів від затвердження сторонами акту надання послуг та надання адвокатом рахунку на оплату виконаних робіт. Клієнт оплачує послуги адвоката на підставі акту наданих послуг шляхом безготівкових (готівкових) розрахунків у національній валюті України або іншим будь-яким передбаченим чинним законодавством способом (а.с.9,т.2).

Відповідно до звіту про виконану роботу від 01.08.2022 (а.с.11-12,т.2) відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.07.2022 та додаткової угоди № 1 від 21.07.2022, адвокатом з моменту укладання угоди виконані наступні роботи на загальну суму 12800 грн:

вивчення копії висновків та матеріалів службового розслідування про притягнення до дисциплінарної відповідальності (3 год.) 2400 грн;

вивчення законів та нормативних актів, на які наявні посилання у матеріалах службового розслідування (2 год.) 1600 грн;

вивчення судової практики Верховного Суду з приводу розгляду справи про притягнення до дисциплінарної відповідальності (1,5 год.) 1200 грн;

складання позовної заяви (5 год.) 4000 грн;

підготовка додатків до позову для суду та відповідача (1,5 год.) 1200 грн;

підготовка адвокатського запиту на ім`я директора ТУ ДБР в м. Миколаєві (0,5 год.) 400 грн;

підготовка адвокатського запиту на ім`я директора Нижньодністровського національного природного парку (0,5 год.) 400 грн;

оплата судового збору та відправлення адвокатських запитів (1 год.) 800 грн;

подача адміністративного позову до ООАС (1 год.) 800 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 01.08.2022 до договору, адвокат Пуган Р.В. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняв послуги (вартість робіт з погодинним розміром гонорару 800 грн) на суму 12800 грн (а.с.13,т.2).

Згідно рахунку на оплату № 1 від 01.08.2022 виконавцем адвокатом Р.І. виставлено оплату за договором про надання правової допомоги від 21.07.2022 в сумі 12800 грн (а.с.14,т.2).

Відповідно до квитанції (ф. № ПО-Д2) № 855301 від 01.08.2022 адвокат Пугач Р.І. отримав готівкові кошти в розмірі 12800 грн.

Згідно звіту про виконану роботу від 30.08.2022 (а.с.15,т.2) відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.07.2022 та додаткової угоди № 1 від 21.07.2022, адвокатом з моменту укладання угоди виконані наступні роботи на загальну суму 2800 грн:

вивчення відзиву на позовну заяву та додатків до нього (0,5 год.) 400 грн;

написання відповіді на відзив (2 год.) 1600 грн;

написання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та підготовка додатків до неї (1 год.) 800 грн

Згідно акту наданих послуг від 30.08.2022 до договору, адвокат Пуган Р.В. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняв послуги (вартість робіт з погодинним розміром гонорару 800 грн) на суму 2800 грн (а.с.16, т.2).

Згідно рахунку на оплату № 2 від 30.08.2022 виконавцем адвокатом Р.І. виставлено оплату за договором про надання правової допомоги від 21.07.2022 в сумі 2800 грн (а.с.17,т.2).

Відповідно до квитанції (ф. № ПО-Д2) № 855302 від 3.08.2022 адвокат Пугач Р.І. отримав готівкові кошти в розмірі 2800 грн.

Досліджуючи вищезазначені документи, колегією суддів встановлено, що дані докази можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів, оскільки витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат та підтверджують обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу.

При цьому, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову (позов немайнового характеру) і значенням справи для сторони, та, з урахуванням задоволення позову, достатнім і співмірним є розмір витрат правничої допомоги в сумі 5 000 грн.

Водночас доводи апеляційної скарги не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі № 420/10288/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.