Справа № 520/8585/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р.Справа № 520/8585/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.11.21 року по справі № 520/8585/21

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - позивачі) звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - відповідач1, ГУ МВС України в Харківській області), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач2, ГУ ДМС України в Харківській області), у якому просили суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 10.07.2008 року про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дітьми: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ГУ ДМС України в Харківський області повідомлено їх, що рішенням ГУ МВС України в Харківській області від 13.10.2010 скасовано рішення УМВС України в Харківської області від 10.07.2008 про набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дітьми: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України" внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей. Позивачі вважають прийняте рішення протиправним та таким, що грубо порушує законодавство України, порушує права, свободи та їх законні інтереси.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та ухвалити постанову, якою рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про повне задоволення їх позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначили, що єдиною підставою для скасування відповідачем рішення про набуття позивачами громадянства України стала інформація, яка зазначена в листі Вовчанського районного суду Харківської області від 06.10.2010 року № 7870 про те, що заява про встановлення факту постійного проживання позивачів на території України у 2008-2009 роках до суду не надходила та рішення не приймалось. Проте доказів, які б підтверджували подання позивачами свідомо неправдивих відомостей та підроблених документів відповідачами не надано.

Зазначає, що матеріали справи, які вивчалися та досліджувалися Харківським окружним адміністративним судом при розгляді справи № 820/6809/16 та висновки суду зроблені та покладені в основу судового рішення по вказаній справі не мають жодного відношення до матеріалів справи № 520/8585/21, оскільки позовна вимога по справі № 820/6809/16 - скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 10.07.2008 року про набуття громадянства України ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , а позовна вимога по справі № 520/8585/21 - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 10.07.2008 року про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 разом з дітьми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Так, матеріали справи, які вивчалися та досліджувалися Харківським окружним адміністративним судом при розгляді справи № 820/6809/16 та висновки суду зроблені та покладені в основу судового рішення по вказаній справі не мають жодного відношення до матеріалів справи № 520/8585/21.

Крім того, ГУ МВС України в Харківській області стосовно якого встановлено обставини прийняття оскарженого у справі № 520/8585/21 рішення, не брало участь у справі № 820/6809/16.

ГУ МВС України в Харківській області надало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін та не заперечувало проти розгляду справи на підставі наявних доказів.

ГУ ДМС України в Харківській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачі надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиви на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.07.2008 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, ГУ МВС України в Харківській області 10.07.2008 року прийнято рішення, яким громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дітьми: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) набули громадянство України за територіальним походженням, згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року (т. 1 а.с. 94-96).

14.08.2008 року Нововодолазьким РВ ГУ МВС України в Харківський області громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 на підставі довідки про набуття громадянства України виданої 10.07.2008 року УГІРФО ГУ МВС України в Харківської області.

04.10.2010 року Головним управлінням МВС України в Харківській області на адресу судді Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_5 направлено запит щодо підтвердження розгляду, серед інших, справи № 2-о-19/08 за заявою громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту його постійного проживання на території України з грудня 1985 року по травень 1992 року (т. 1 а.с. 98).

Листом № 7870 від 06.10.10 року Вовчанський районний суду повідомив відповідача1, що справа № 2-о-19/08 за заявою громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту його постійного проживання в Вовчанському районному суді не розглядалась, а за вказаними в запиті номерами зареєстровані зовсім інші справи (т. 1 а.с. 100).

За результатами розгляду подання провідного спеціаліста УГІРФО ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_6 від 11.10.2010 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України Головним управлінням МВС України в Харківській області прийнято рішення про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 10.07.2008 року про набуття ОСОБА_1 разом з дітьми громадянства України, з підстав набуття громадянства України внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей (т. 1 а.с.101- 102).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивачі звернулись до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем1, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого рішення, яке прийнято на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначаються Законом України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ (далі - Закон №2235-ІІІ).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про громадянство України" громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням встановлено статтею 8 Закону України "Про громадянство України".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України № 2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до ст. 21 Закону України № 2235-ІІІ, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 215).

Згідно з п. 44 Порядку № 215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 88 Порядку № 215, в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону ( 2235-14 ) органами внутрішніх справ, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону ( 2235-14 ) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону ( 2235-14 ) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу внутрішніх справ, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону ( 2235-14 ); інформація органу внутрішніх справ України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10 ( 2235-14 ); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону ( 2235-14 ); частина п`ята статті 10 Закону ( 2235-14 ); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону ( 2235-14 ), або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону ( 2235-14 ).

Згідно з п. 90 № 215, головне управління міграційної служби перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими закон пов`язує належність особи до громадянства України. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими закон пов`язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління міграційної служби або його заступник приймають рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Пункт 96 Порядку № 215 передбачає, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п. 97 Порядку № 215, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

При цьому, скасуванню рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Крім того, встановленню підлягають також факти, які підтверджують провину або злочинний намір, подачу свідомо неправдивих відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 820/1293/16, від 21.08.2020 у справі № 520/2915/19, від 28.02.2020 у справі № 520/4398/19.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув громадянство України за територіальним походженням згідно з рішенням ГУ МВС України в Харківської області від 10.07.2008 року.

Разом з ним набули громадянство за вказаним рішенням ГУ МВС України в Харківської області від 10.07.2008 року його діти: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за територіальним походженням, згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 по справі №820/6809/16 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про скасування рішення Головного управління ДМС України у Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області по набуття позивачами громадянства.

Вказаною постановою суду, яка набрала законної сили, встановлено правомірність рішення Головного управління ГУ МВС України у Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення ГУ МВС України в Харківської області від 10.07.2008 року, яке стосується всіх позивачів по справі, що розглядається.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правило цієї частини означає, що учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість, такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Такий висновок щодо застосування норми частини четвертої статті 78 КАС викладено у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 638/18852/16-а.

Колегія суддів вказує, що рішення ГУ МВС України в Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення від 10.07.2008 року стосується всіх позивачів по даній справі.

Постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 по справі № 820/6809/16 набрала законної сили 19.06.2017 року, а отже у суду відсутні підстави для її неприйняття в силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийнятого рішення Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 13.10.2010 року про скасування рішення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 10.07.2008 року про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дітьми: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи апелянта вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 по справі № 520/8585/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 19.01.2023 року