Справа № 480/6579/22
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2023 року Справа № 480/6579/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Гелети С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , і просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до трудового стажу, який надає ОСОБА_1 право на призначення пенсії на пільгових умовах, час роботи ОСОБА_1 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , з 20.10.2003 по 06.09.2022, та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами) з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 06.09.2022.
Свої вимоги мотивує тим, що після направлення на адресу відповідача заяви про призначення пенсії отримав рішення від 12.09.2022 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідачем при розгляді заяви та вирішення питання про призначення пенсії до страхового стажу зараховано всі періоди роботи, страховий стаж позивача становить 33р.04міс. 22 дні, але безпідставно не враховано до пільгового період роботи з 20.10.2003 на посаді водія міського пасажирського транспорту. Позивач зазначає, що відповідач неправомірно відмовив у призначенні пенсії та не зарахував до пільгового стажу періоди роботи, підтверджені відповідними довідками, записами в трудовій книжці позивача. Враховуючи відсутність необхідного пільгового стажу, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує його права.
Відповідач у відзиві просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу правомірно було відмовлено у зарахуванні пільгового стажу в зв`язку із тим, що позивач працював на посаді водія транспортного засобу, при цьому в трудовій книжці зазначено, що позивач працював на посаді «водія маршрутного таксі», а також «водія транспортного засобу», що не передбачено назвою посади, працівникам якої передбачено право пільгового пенсійного забезпечення, оскільки позивач повинен працювати на посаді «водій міського пасажирського транспорту». Враховуючи відсутність у позивача доказів роботи водієм міського пасажирського транспорту було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Судом відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у відповідача документи по суті спору.
Відповідача відзиву чи письмового обґрунтування своєї позиції не надав, до суду надано лише копію пенсійної справи позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач 06.09.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Позивач не погоджується із неврахуванням ГУ ПФУ в Сумській області до пільгового стажу періоду роботи з 20.10.2003 по 06.09.2022 у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушеного права.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Також, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
В даному випадку, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії була та обставина, що назва посади позивача не відповідала назві посаді «водій міського пасажирського транспорту», робота на якій надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2005 року N 21-1, затвердженого на виконання наведеного вище Закону, встановлено наступне.
Згідно із пунктом 1.1 зазначеного Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 наведеного Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, а днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Відповідно до пунктів 1.9 Порядку передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, а у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру, крім іншого, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що рішення щодо призначення пенсії приймається пенсійним органом за наявності усіх документів про призначення пенсії. Органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями збирати необхідні для розгляду заяви особи (у тому числі щодо призначення пенсії) документи.
Отже, у випадку виявленої відсутності необхідних документів для призначення позивачу пенсії, відповідач мав можливість вчинити дії, спрямовані на їх отримання від відповідних органів (осіб), або ж письмово повідомити заявника про необхідність подання додаткових документів.
Отже, суд звертає увагу, що Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Як вбачається з копії трудової книжки позивача дійсно міститься інформація про прийняття позивача на посаду «водія маршрутного таксі» та «водія автотранспортного засобу».
Так, відповідно до трудового договору від 20.10.2003, який зареєстровано у Сумському міському центрі зайнятості 27.10.2003 за №2725-03, позивач працював у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на посаді водія маршрутного таксі. Відповідно до додаткової угоди від 01.01.2011 до трудового договору від 20.10.2003 № 2725, укладеної між позивачем та ФОП ОСОБА_2 пункт трудового договору про вид діяльності (професію) працівника викладено в наступній редакції «водій автотранспортного засобу». Зазначені обставини щодо періодів та посади, на якій працював позивач, відображено в трудовій книжки позивача.
Разом із тим, судом враховується, що під час звернення позивача за призначенням пенсії до ГУ ПФУ в Сумській області були надані додаткові документи, які стосуються періоду роботи позивача у ФОП « ОСОБА_3 , в т.ч. із уточненням періоду та характеру роботи позивача з 20.10.2003 по день видачі довідки.
Суд звертає увагу, що оскаржуване рішення не містять жодних обґрунтувань правомірності не взяття до уваги додаткового документу наданого позивачем, а саме довідки, видані ФОП ОСОБА_2 №6 від 10.06.2022 та №5 від 10.06.2022, які містять інформацію про характер роботи позивача з 20.10.2003 по день видачі довідки.
Фактично відповідач обмежився виключно співставленням назви посади позивача, зазначеній у трудовій книжці, назві «водій міського пасажирського транспорту», працівникам якої передбачено право пільгового пенсійного забезпечення, без врахуванням додаткових документів, що випливають на характер виконуваної роботи позивачем. Відповідачем не проведено перевірку достовірності виданих довідок, не досліджено та не витребувано документи ні у позивача, ні у ФОП ОСОБА_2 щодо дослідження достовірності даних зазначених у додаткових довідках.
При цьому на час розгляду справи в суді відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що довідки є сфальшованими, чи інформація, зазначена у таких довідках є недостовірною.
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу, зокрема, для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
За змістом наведеної норми обов`язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є робота водієм саме міського пасажирського транспорту.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань основний вид діяльності ФОП ОСОБА_2 є надання пасажирського наземного транспорту міського та приміського сполучення.
Відповідно до довідки №5 від 10.06.2022, видана ФОП ОСОБА_2 , підтверджено, що позивач з 20.10.2003 по день видачі довідки згідно трудового договору №2725-03 від 20.10.2003 займає посаду водія автотранспортного засобу, працює на а/м марки Рута модель 25СПГ, який відноситься до категорії автобусів, та використовується для перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування в м.Суми.
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_2 за №6 від 10.06.2022, про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день у ФОП ОСОБА_2 за період з 20.10.2003 по день видачі довідки, виконував перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування в м.Суми за професією, посадою водій автотранспортного засобу, що передбачена п.8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 надавалися відпустки без збереження заробітної плати на період дії карантину, встановленого на території України.
Доказів того, що видані довідки є сфальшовані, чи містять неправдиву інформацію відповідачем не надано. Відсутні також докази того, що відповідач здійснив перевірку даних ФОП ОСОБА_2 , та встановив обставини, які б спростовували зміст наданих позивачем довідок. ГУ ПФУ в Сумській області не виконало свій обов`язок щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів позивачем.
Таким чином ГУ ПФУ в Сумській області не надано жодних належних доказів того, що позивач не працював на посаді водія автотранспортного засобу та здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування в м.Суми під час роботи у ФОП ОСОБА_2 .
Таким чином, відповідачем безпідставно зазначається про те, що період роботи позивача у ФОП ОСОБА_2 не повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача.
Разом із тим, в судовому порядку, підлягає задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до трудового стажу, який надає ОСОБА_1 право на призначення пенсії на пільгових умовах час роботи ОСОБА_1 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , з 20.10.2003 по 06.09.2022, враховуючи наступне.
Так, відповідно до довідки ФОП ОСОБА_2 за №6 від 10.06.2022, про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у ОФП ОСОБА_2 на посаді водія автотранспортного засобу та виконував перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування в м.Суми за період з 20.10.2003 по день видачі довідки.
Таким чином в судовому порядку підлягають задоволенню позовні вимоги про зарахування періоду роботи з 20.10.2003 по 10.06.2022, оскільки довідки ФОП ОСОБА_2 містять інформацію про характер роботи позивача станом на день видачі такий довідок (10.06.2022 за №6 та №5).
Також, задоволенню не підлягають позовні вимоги позивача щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами) з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 06.09.2022, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки суд не є органом, який має обраховувати та призначати пенсію.
Крім того, у даному випадку суд вирішував спір щодо неврахування в пільговий стаж позивача відповідний період роботи позивача на посаді водія у ФОП ОСОБА_2 .
В даному випадку, відповідача взагалі заперечує ту обставину, що посада, на яких працював позивач надає право на зарахування такої роботи при обчисленні пільгового стажу.
Судом враховується те, що відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, а тому пенсія позивачеві має бути призначена з дати звернення до пенсійного органу з відповідною заявою.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 204/362/17, вказано, що єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою. При цьому за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим. У цій же справі Верховний Суд вказав, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не надав оцінку відомостям, наявним або відсутнім у трудовій книжці позивача, в той час як суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.
Оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд зазначає, що по суті відповідачем не було досліджено періоди роботи позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, спірного періоду його роботи.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 23.12.2022 по справі № 440/1880/22, від 11.01.2023 по справі №440/4415/22.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_1 зарахувати до пільгового стажу період роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з 20.10.2003 по 10.06.2022.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.09.2022 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням пільгового стажу періоду роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_2 з 20.10.2003 по 10.06.2022.
У іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета