Справа № 120/3264/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3264/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

18 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції в якому просив:

- визнати протиправною відмови відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, відповідно до Закону України "Про міліцію" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, оформлену листом №830/4.2-22 від 28.01.2022;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, відповідно до Закону України "Про національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 не відповідає вимогам законодавства, оскільки право на отримання допомоги виникає з часу встановлення інвалідності. А тому правила п. 15 Прикінцевих положень Закону України "Про національну поліцію" поширюються виключно на тих працівників поліції, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015, тобто до часу набрання чинності ЗУ "Про національну поліцію".

Позивач вказує, що оскільки інвалідність йому встановлена з 17.03.2016, тому при визначенні права на отримання одноразової грошової допомоги норми ЗУ "Про міліцію" та прийнятого на його виконання Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 застосуванню не підлягають. В той час, відповідач при вирішенні питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності повинен керуватися нормами Закону України "Про національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставин справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної пенітенціарної служби України від 06.01.2016 року № 1/ОС-16 позивача ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 06.01.2016 року.

Згідно з наказом Державної пенітенціарної служби України від 14.01.2016 року № 6/ОС-16 до вищевказаного наказу внесено зміни та постановлено вважати позивача звільненим зі служби з 01.12.2015 року.

25.03.2016 року наказом Державної пенітенціарної служби України № 66/ЩС-16 внесено зміни до наказу від 06.01.2016 №1/ОС-16 у частині звільнення та постановлено вважати позивача звільненим за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Також з матеріалів справи встановлено, що за результатами визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Вінницькою обласною МСЕК № 1 згідно з довідкою серії 10 ААА № 122815 на підставі акту огляду МСЕК № 324 від 30.03.2016 р. позивачу ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 50% та встановлено III групу інвалідності з причини захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

06.04.2016 року позивач звернувся до управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій з рапортом про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до якого надав усі необхідні для призначення допомоги документи.

Відповідні матеріали 08.04.2016 року направлені на адресу Державної пенітенціарної служби України для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Рішенням комісії Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оформленим протоколом № 3-16 від 24.05.2016, розгляд матеріалів осіб, яким встановлена інвалідність та які були звільнені зі служби в період з 07.11.2015 року (втрата чинності Закону України "Про міліцію") до 09.12.2015 року (дата поширення дії соціального захисту як у поліцейських), було призупинено у зв`язку із законодавчим не врегулюванням призначення такої виплати.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач у червні 2016 року за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року у справі №802/930/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної пенітенціарної служби України щодо не розгляду та не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, та зобов`язано Державну пенітенціарну службу України розглянути та прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення інваліду ІІІ групи одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності.

На виконання вищезазначеного судового рішення 09.09.2016 року комісією Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про відмову у виплаті йому грошової допомоги з підстав законодавчого не врегулювання порядку призначення такої виплати (встановлена група інвалідності або звільнення зі служби відбулися в період з 07.11.2015 року (втрата чинності Законом України "Про міліцію") до 09.12.2015 року (дата поширення дії соціального захисту як у поліцейських).

Вважаючи вказане рішення незаконним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати протокол Комісії від 09.09.2016 року № 5-16 в частині відмови йому у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб, у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, та зобов`язати Державну пенітенціарну службу України призначити та виплатити вищезазначену одноразову грошову допомогу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 у справі №802/1722/16-а визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оформлене протоколом засідання комісії від 09.09.2016 року № 5-16 (п. 9), про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язано Державну пенітенціарну службу України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

На виконання рішення суду позивачу нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 206700,00 грн. відповідно до вимог Порядку №850.

У зв`язку із встановленням ОСОБА_1 згідно довідки Вінницького обласного Центру медико-соціальної експертизи від 25.03.2020 серії ААБ №641411 до акта огляду МСЕК ІІ групи інвалідності безтерміново з причин травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, позивач звернувся до відповідача із необхідними документами для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням більшого відсотку втрати працездатності.

Листом №830/4.2-22 від 28.01.2022 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із відсутністю правових підстав для цього у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, а саме, повторний огляд МСЕК здійснений після первинного встановлення третьої групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням служби , через 4 роки 11 місяців 5 днів.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, зокрема, що при призначенні одноразової грошової допомоги при первинному зверненні до відповідача, ОСОБА_1 погодився із застосуванням до його правовідносин положень Порядку №850. Виплата у розмірі 206700,00 грн. здійснена на підставі та відповідно до положень вказаного Порядку, тому дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII), так і статті 97 Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності.

Згідно з положеннями пункту 15 Прикінцевих положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

З матеріалів справи встановлено, що ІІІ група інвалідності позивачу вперше встановлена згідно акта огляду МСЕК від 30.03.2016 №324 з 17.03.2016, а тому допомога призначена відповідно до статті 97 Закону № 580-VIII.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено йому у виплаті різниці одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням більшого відсотку втрати працездатності за результатами повторного огляду МСЕК з посиланням на положення Порядку №850. На переконання ОСОБА_1 , до спірних правовідносин належать застосуванню положення Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачу виплачено одноразову грошову у розмірі 206700,00 грн. на виконання рішенням суду від 22.11.2016 у справі №802/1722/16-а. Вказаним рішенням суду, яке набуло законної сили, зокрема, визначено, що при призначенні та виплаті спірної одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватися положеннями Порядку № 850.

Вказане також кореспондується з позицію суду, що висловлена у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 22.07.2016 у справі №802/930/16-а, яким, зокрема, зобов`язано Державну пенітенціарну службу України розглянути та прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення інваліду ІІІ групи одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності.

Тобто, рішеннями судів, що набрали законної сили, визначено право ОСОБА_1 на призначення інваліду ІІІ групи одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби та визначено, та виплата такої допомоги здійснюється на підставі положень Порядку №850.

Відповідно до положень ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З огляду на вище встановлені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності мотивів позову, оскільки застосування до спірних правовідносин положень Порядку №850 визначено рішеннями суду, що набули законної сили.

Колегія суддів зауважує, що позиція, яка висловлена у рішенні суду, яке набрало законної сили має характер преюдиційної та не підлягає доказуванню.

Водночас, суд зауважує, що при призначенні одноразової грошової допомоги при первинному зверненні до відповідача, ОСОБА_1 погодився із застосуванням до його правовідносин положень Порядку №850. Виплата у розмірі 206700,00 грн. здійснена на підставі та відповідно до положень вказаного Порядку.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції було ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права чи не було дотримано норми процесуального права.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.