Справа № 640/10275/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий-суддя Костецький Н.В.,
секретар судового засідання Горонна О.З.
представника позивача Борецька О.Л.
представника відповідача Звір Р.П.
Господарське товариство у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників Державної податкової служби України, у якому згідно із заявою про зменшення розміру позовних вимог просить суд:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 16.03.2020 в частині 1405700,36 грн; визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу №Ю- від 16.03.2020 в частині нарахування в розмірі 2 811 401,71 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі №640/10275/20 залишено без змін.

09.08.2022 на адресу суду надійшла заява від Господарського товариство у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить стягнути з Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 974782,18 грн.

Ухвалою судді від 11.08.2022 заяву Господарського товариство у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» про ухвалення додаткового судового рішення залишено без руху. Надано п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання додатків до заяви № 25, 30, 41, 42, 47 складених українською мовою або перекладу до них.

18.08.2022 до суду від представника відповідача надійшло заперечення про розподіл судових витрат. У запереченні представник відповідача вказує, що позивач належним чином не обґрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданими адвокатом послуг, не обґрунтував їх та не довів розумності їхнього розміру та застосування, відповідно співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми. Просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою судді від 22.08.2022 заяву Господарського товариство у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» про ухвалення додаткового судового рішення повернуто позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 задоволено апеляційну скаргу Господарського товариство у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс». Скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 про повернення позовної заяви, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

27.12.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.01.2023 для подання позивачем додатків до заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про ухвалення рішення про судові витрати.

Розглянувши заяву про ухвалення рішення про судові витрати, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 252 КАС України, передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Окрім того суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Приписами частини 1 статті 132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ч.3 ст.132 КАС України).

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Отже, приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду такі докази:

- договір про надання правової допомоги від 06.03.2020, укладений між Господарським товариством у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» та Адвокатським об`єднанням «ПрайсуотерхаусКуперсЛігал» (виконавець); додаток №1 від 06.03.2020 до договору; додаткова угода №2 від 22.01.2021 до Договору; додаткова угода №3 від 25.01.2021 до Договору;

- рахунок № 40800288 від 04.09.2020 на суму 389 483,42 грн.; акт надання послуг від 04.09.2020 на суму 389 483,42 грн.; розбивка вартості наданих послуг за період з 01.06.2020 по 31.07.2020; платіжне доручення № 310 від 01.10.2020 на суму 389 483,42 грн;

- рахунок № 40800311 від 13.10.2020 на суму 708 352,18 грн.; акт надання послуг від 13.10.2020 на суму 708 352,18 грн.; розбивка вартості наданих послуг за період з 01.05.2020 по 29.05.2020; платіжне доручення № 1074 від 30.10.2020 на суму 708 352,18 грн.;

- рахунок № 41800013 від 22.01.2021 на суму 373 658,61 грн.; акт надання послуг від 22.01.2021 на суму 373 658,61 грн.; розбивка вартості наданих послуг за період з 02.08.2020 по 30.11.2020; платіжне доручення № 1512 від 11.02.2021 на суму 373 658,61 грн.;

- рахунок № 41800172 від 02.06.2021 на суму 272 546,88 грн.; акт надання послуг від 02.06.2021 на суму 272 546,88 грн.; розбивка вартості наданих послуг за період з 01.12.2020 по 26.04.2021; платіжне доручення № 6365 від 20.07.2021 на суму 272 546,88 грн.;

- рахунок №42800116 від 14.06.2022 на суму 349 113,76 грн.; акт надання послуг від 14.06.2022 на суму 349 113,76 грн.; розбивка вартості наданих послуг за період з 11.06,2021 по 01.06.2022; платіжне доручення № 6138 від 27.07.2022 на суму 349 113,76 грн.

- витяг з наказу на відрядження №01-вд від 02.01.2022; електронний авіаквиток на 11.01.2022; рахунок на авіаквиток від 17.12.2021 № 00232314; ваучер на готель від 20.12.2021 (дати перебування 11.01.2022 -12.01.2022); рахунок на проживання в готелі від 22.12.2022 № 00232443 (дати перебування 11.01.2022 - 12.01.2022);

- витяг з наказу на відрядження №02-вд від 02.02.2022; електронний авіаквиток 15.02.2022; рахунок на авіаквиток від 10.02.2022 № 00234053, ваучер на проживання в готелі від 10.02.2022 (дати перебування 14.02.2022-15.02.2022); рахунок на проживання в готелі від 16.02.2022 № 00234242 (дати перебування 14.02.2022 - 15.02.2022);

- витяг з наказу про відрядження № 05-вд від 02.05.2022;

- акт прийому-здачі робіт (послуг) № 1105 від 12.05.2022;

- довідки про виплату добових від 26.04.2022 та від 29.07.2022.

Таким чином, сума, яка заявляється до відшкодування, складає 974782,18 грн, що включає вартість наданих послуг, витрати, що пов`язані із прибуттям до суду та податок на додану вартість.

Разом з тим, суд враховує, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує вищезазначений висновок.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом цієї справи, суд, оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, суд приходить до висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена в договорі та акті наданих послуг є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, тому наявні підстави для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 132, 134, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

заяву Господарського товариства у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат в справі за позовом Господарського товариства у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними і скасування рішення задовільнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) на користь Господарського товариства у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» (вул. Берегівська-Бічна, 4, м.Мукачево, Закарпатська область, ) 50000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У решті вимог Господарського товариства у формі ТзОВ Завод «Флекстронікс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 19.01.2023.

Суддя Костецький Н.В.