Справа № 458/3/23
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сербін Г.Б.

Справа № 458/3/23

Провадження №2-а/458/4/2023

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Національної поліції у Львівській області;

Самбірський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області;

Відділення поліції №2

Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області;

представник позивача-адвокат Буняк Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

03.01.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області; Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.12.2022 серії ЕАР № 6311337, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що 21.012.2022 поліцейський ВП №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старший сержант поліції Староста І.Б. винесла щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР 6311337 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якій його було визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною з наступних підстав.

Так, позивач вказав, що 21.012.2022 о 17.03 год виїжджав з площі Ринок на головну дорогу, вулицю В.Стуса. Повністю виконав вимоги Правил дорожнього руху, перед виїздом на головну дорогу візуально визначив, що відстань між його автомобілем та автомобілем, що рухався по головній дорозі є безпечною, що цей автомобіль рухався повільно, а тому здійснив виїзд на головну дорогу та продовжив рух. Вважає, що оскільки автомобіль, що рухався по головній дорозі, не змінив напрямку руху або швидкість, тому його дії були правомірні і правил дорожнього руху, а саме п. 16.11 він не порушив. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 03.01.2023 відкрито провадження у справі з викликом сторін. Відповідачам надано триденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відзив до суду не подано.

11.01.2023 та 20.01.2023 поліцейський СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Староста І.Б. подала до суду заяви, в яких просила розглянути справу без її участі, а також подала відеозапис події щодо ОСОБА_1 , яка відбулась 21.12.2022.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Буняк Д.М. підтримали позов з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Позивач та його представник вказали, що оскаржувана постанова складена з порушеннями вимог КУпАП, зокрема, у ній не зазначено автомобіль, якому ОСОБА_1 нібито не дав дорогу. Позивач, як водій автомобіля, при виїзді з другорядної дороги на головну дотримався правил дорожнього руху, адже автомобіль, який рухався по головній дорозі, рухався по відношенню до його автомобіля повільно та на безпечній відстані. При виїзді на головну дорогу, позивач не спричинив створення аварійної обстановки, а саме: не примусив інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Окрім цього, представник позивача Буняк Д.М. вказав, що вважає недопустимим доказом відеозапис, який міститься в матеріалах справи, оскільки такий поданий з порушенням вимог КАС України щодо надання доказів та поданий особою ОСОБА_2 , яка не долучила своїх повноважень на представництво інтересів відповідача ВП № 2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області. Інших доказів на спростування доводів позивача та доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачі не надали. Просив скасувати оскаржувану постанову поліцейського.

У судове засідання представники відповідачів не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заяви ст. сержанта поліції поліцейського СРПП ВнП № 2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Старости І.Б. про розгляд справи без її участі суд до уваги не приймає, оскільки вказана особа не надала суду документів, які б підтверджували її повноваження як учасника справи в цій справі.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши подані у справі докази, суд встановив такі обставини.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6311337 від 21.12.2022, винесеною поліцейським Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Старости І.Б., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно зі вказаною постановою, 21.12.2022 о 17.03 год у м. Турка по площі Ринок ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ауді А2 р.н. НОМЕР_1 виїжджаючи з прилеглої території не надав перевагу в русі ТЗ, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.16.11. Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відтак, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, про що уповноваженою особою винесено постанову.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних їм правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Як видно з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до п. 16.11. Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як видно з позовної заяви та з наданих у судовому засіданні пояснень позивач стверджує, що повністю виконав вимоги Правил дорожнього руху.

Відповідачі в справі відзиву не подали, доводів викладених у позовні заяві не спростували та, водночас, як суб`єкти владних повноважень, не виконали встановлений ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності винесення оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, 11.01.2023 поліцейським СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Старостою І.Б. разом із заявою про розгляд справи без її участі подано диск із надписом "Відеодиск із правопорушенням ОСОБА_1 вчинено 21.12.2022 р. за ст. 122 ч. 2 КУпАП України".

Однак, такий диск, як доказ, подано до суду неуповноваженою на це особою, з порушенням вимог щодо порядку подання доказів та з пропущенням строку їх подання.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника (ч. 3 ст. 55 КАС України).

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 59 КАС України.

Відповідно до вимог ст. 79 КАС України відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Поліцейський СРПП ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Староста І.Б., яка подала через канцелярію суду відеодиск, не надала відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України документів, які підтверджують її повноваження як представника відповідача.

Самостійно подавати докази у справі поліцейський, який складав оскаржувану постанову, не вправі, оскільки такий не є відповідачем, статусу іншого учасника справи також не має.

Окрім цього, такий доказ подано з порушенням строків, визначених ст. 79 КАС України; копія такого доказу заздалегідь не була надіслана або надана особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Також, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6311337 від 21.12.2022 у п. 7 "До постанови додаються", відсутні відомості про долучення відеозапису.

З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги вказаний доказ - відеозапис.

Інших належних та допустимих доказів того, що водій ОСОБА_1 порушив п. 16.11. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду не подано.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним та беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Позивач просить суд захистити його право шляхом скасування оскаржуваної постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, із матеріалів справи суд встановив, що відповідачами не надано суду будь-яких доказів правомірності винесення 21.012.2022 поліцейськм ВП №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Старостою І.Б. постанови серії ЕАР 6311337 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідачі не представили суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості позивача ОСОБА_1 в порушенні п. 16.11. Правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому оскаржувана постанова серії ЕАР 6311337 від 21.12.2022 підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору в розмірі 496,20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач при поданні позовної заяви до суду сплатив судовий збір в сумі 496,20 грн та позов задоволений повністю, тому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 9, 77, 79, 139, 229, 241, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6311337 від 21.12.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ).

Самбірський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (81400, м. Самбір, вул. Степана Бандери, 4, Львівська область);

Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (82500, м. Турка, вул. В.Стуса, 14, Самбірський район, Львівська область);

Рішення суду складено та підписано 20.01.2023.

Суддя О.І. Кшик