Справа № 200/4964/22
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року Справа№200/4964/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.10.2022 позивач шляхом відправлення листа Укрпоштою звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії , зокрема, зарахування певного страхового стажу позивача. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило останньому лист-відповідь від 08.11.2022 № 16365-15437/С-02/8-0500/22, відповідно до якої зазначено, що автоматично було проведено перерахунок пенсії саме з 01.04.2022 та на даний час ОСОБА_1 має страховий стаж, який становить 56 років 5 місяців 24 дні (в тому числі додаткові роки за Списком № 1-22 роки) та врахований по 31.07.2020. Розрахунок страхового стажу здійснено з урахуванням даних форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди, за які в реєстрі відсутні дані про сплату єдиного соціального внеску, не враховані до страхового стажу при призначенні (перерахунку) пенсії і відповідно не враховано заробітну плату за ці періоди. Вважає бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо не проведення перерахунку та не включення спірних періодів роботи Позивача до його страхового стажу протиправною та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи, зокрема час роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Шахтобудівельник» в квітні та травні 2005 року; час роботи ОСОБА_1 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у липні та серпні 2010 року, у листопаді та грудні 2019 року; період часу з січня 2020 року по січень 2022 року до страхового стажу та не проведення перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди часу роботи на ВАТ «Шахтобудівельник» в квітні та травні 2005 року; час роботи ОСОБА_1 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у липні та серпні 2010 року, у листопаді та грудні 2019 року; період часу з січня 2020 року по січень 2022 року та провести у зв`язку з цим перерахунок призначеної пенсії з квітня 2022 року.

Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05 грудня 2022 року відповідачем до суду було надано відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема, зазначивши, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи при призначенні пенсії, а саме з 31.10.2015 року стаж за період роботи в квітні 2005 року враховано до страхового стажу та період роботи з липня 2010 по серпень 2010 враховано до страхового та пільгового стажу. Автоматичним способом ОСОБА_1 проведено перерахунки відповідно до ч.4 ст. 42 Закону № 1058 з 01.04.2020 року до страхового стажу зараховано періоди роботи з 01.11.2016 3 по 31.01.2018 та з 01.04.2022 до страхового стажу зараховано періоди роботи з 01.02.2018 по 31.07.2019 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу. Щодо зарахування періодів роботи за травень 2005 та з 01.11.2019 по 31.01.2022 відсутня сплата страхових внесків. Після сплати страхових внесків зазначені періоди будуть зараховані до страхового стажу. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи за травень 2005 та з 01.11.2019 по 31.01.2022 відсутні, оскільки відсутня сплата страхових внесків.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 31.10.2015 року та є отримувачем пенсії за віком, що сторонами не оспорюється.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 20.11.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зарахування до страхового стажу періоди роботи на ВАТ «Шахтобудівельник» в квітні та травні 2005 року, на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у липні та серпні 2010 року, у листопаді та грудні 2019 року; з січня 2020 року по січень 2022 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило останньому лист-відповідь від 08.11.2022 № 16365-15437/С-02/8-0500/22, відповідно до якої зазначено, що позивачу автоматично було проведено перерахунок пенсії з 01.04.2022. На даний час страховий стаж становить 56 років 5 місяців 24 дні (в тому числі додаткові роки за Списком № 1 22 роки) та врахований по 31.07.2019. Розрахунок страхового стажу здійснено з урахуванням даних форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди, за які в реєстрі відсутні дані про сплату єдиного соціального внеску, не враховані до страхового стажу при призначенні (перерахунку) пенсії і відповідно не враховано заробітну плату за ці періоди.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 (в частині спірних періодів роботи) з 01.09.2004 року по 30.04.2005 року зараховано до страхового стажу, з 05.07.2010 року по 31.12ю2010 року зараховано до страхового та пільгового стажу. Періоди роботи з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року до стахового стажу позивача не зараховано.

Відповідно до роздруківки з довідки ОК5 (в частині спірних періоду), вбачається, що роботодавцем за ОСОБА_1 не сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС Україниїх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вже встановлено судом, відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином суд наголошує, що обов`язок по сплаті страхових внесків не може обмежувати права робітника на отримання пенсійних виплат.

Відповідно періоди роботи позивача з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року підлягають зарахуванню до страхового стажу.

Щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.04.2005 року по 30.04.2005 року та з 01.07.2010 року по 31.08.2019 року, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом та про що зазначено вище, відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 , періоди роботи з 01.09.2004 року по 30.04.2005 року зараховано до страхового стажу, з 05.07.2010 року по 31.12.2010 року зараховано до страхового та пільгового стажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні та перерахунку позивачу періодів роботи з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.10.2022 року з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року з урахуванням висновків суду та здійснити перерахунок пенсії з квітня 2022 року.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягаюсь частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.10.2022 року з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2005 року по 31.05.2005 року та з 01.11.2019 року по 31.01.2022 року з урахуванням висновків суду та здійснити перерахунок пенсії з квітня 2022 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд».

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна