Справа № 240/35131/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/35131/21 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

21 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Кузьмишина В.М.,

представника позивача: Михайловав Т.М.,

предстаника відповідача: Зеленової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2022 року ПАТ "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3 від 16.08.2021 Головного управління ДПС у Житомирській області в повному обсязі, а саме щодо встановлення завищення бюджетного відшкодування на суму 2 908 699 грн. та штрафу у розмірі 290 870 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 позовні вимоги задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2022 відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 17.06.2021 до 01.07.2021 відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «МПФ-Вайдманн» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ПрАТ «МПФ-Вайдманн» п.44.1 ст.44, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.201.7 ст. 207, п.200.1, п.200.4 б ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України), ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 Дебіторська заборгованість та вимог п.4, п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування за квітень 2021 року на 2908699 грн., про що було складено Акт від 08.07.2021 №6602/06-30-07-03/00278735 (далі Акт перевірки).

Позивач не погодився із зазначеним висновком перевірки та 23.07.2021 подав відповідачу заперечення до вказаного Акту перевірки.

Товариством отримано відповідь про розгляд заперечення №13534/6/06-30-07-03 від 09.08.2021, в якому відповідач залишив без задоволення заперечення на Акт перевірки ПрАТ «МПФ-Вайдманн» та прийняв податкове повідомлення-рішення №3 від 16.08.2021, відповідно до якого визначив позивачу суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2 908 699 грн. та наклав штраф у розмірі 290 870 грн.

26.08.2021 позивач подав скаргу на податкове повідомлення-рішення №3 від 16.08.2021 до Державної податкової служби України, та за результатами розгляду скарги отримав рішення ДПС України від 11.10.2021 №23065/6/99-00-06-01-03-06 про залишення без змін спірного рішення та скарги ПрАТ «МПФ-Вайдманн» - без задоволення.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Розділ V Податкового кодексу України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пп. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно ст. 1 цього Закону, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно частини 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частина 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова звітність підприємства складається на підставі даних бухгалтерського обліку і підписується керівником і бухгалтером підприємства.

Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ і суб`єктів малого підприємництва) складається з: балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до звітів.

В ході перевірки відповідач дійшов висновку, що придбане позивачем пальне не використовувалось у господарській діяльності, а тому дані господарські операції мають бути оподатковані податком на додану вартість у відповідності до положень п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Враховуючи зазначене, у зв`язку із не наданням позивачем до перевірки підтверджуючих документів, які б підтверджували факт заправки транспортних засобів позивача на АЗС по талонах та відсутність даних талонів на балансі підприємства на кінець перевіряємого періоду, перевіряючі податкового органу дійшли висновку про те, що перевіркою документально не підтверджено використання талонів у господарській діяльності.

За результатами перевірки встановлено, що на підставі наданих документів, а саме: видаткових та податкових накладних, рахунків на оплату, платіжних доручень, головної книги, оборотно-сальдових відомостей, відомостей отримання палива автотранспортом підприємства, оборотно-сальдових відомостей на бензин А-95, талонам на А-92, талонам на дизпаливо, журналу господарських операцій по оприбуткуванню, списанню та внутрішньому переміщенню талонів на бензин А-95,А-92 та дизпаливо, виявлено, що підприємство в періоді, що перевірявся придбавало талони на бензин А-95, А-92 та на дизпаливо у ТОВ «Квінта» на загальну суму 304 550 грн. в т.ч. ПДВ 50 758,33 грн. та включено до податкового кредиту ПДВ згідно виписаних ТОВ «Квінта» податкових накладних.

За даними бухгалтерського обліку підприємства за квітень 2021 року підприємством списано талонів на пальне на загальну суму 344 059,05 грн. (без ПДВ). Проте на підтвердження списання талонів не надано жодного підтверджуючого документу. Не надано жодного документу щодо отримання ПрАТ «МПФ-Вайдманн» пального, яке видавалось водіям, ні видаткових накладних на придбання ПММ, ні чеків РРО щодо підтвердження заправки автомобілів паливом, в якому зазначено як оплату «талони».

Отже, контролюючим органом зроблено висновок, що ПрАТ «МПФ-Вайдманн» не надано документів щодо списання талонів на ПММ та не підтверджено використання в господарській діяльності придбаних талонів на ПММ на суму 344 059,05 грн. (без ПДВ), що призвело до порушення п.189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податкові зобов`язання, які нараховуються по операціям, що не є господарською діяльністю платника податків за квітень 2021 року на загальну суму ПДВ 68 812 грн.

Судова колегія зазначає, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлює Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.08 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція № 281).

Згідно даної Інструкції, талони на пальне - це спеціальні талони, що підтверджують право їх власників на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки.

Талони (скретч-картка) є додатковою допоміжною ланкою від моменту купівлі ПММ до моменту їх фактичного отримання - заправки в баки транспортного засобу. Тобто продавець отримує аванс за певну кількість ПММ обумовлених виду та марки й видає покупцеві талони, що підтверджують право отримати вже оплачене.

Матеріали справи свідчать, що видаткові накладні містять інформацію, про марку пального, одиницю виміру - літри, кількість пального та його вартість, що відповідає інформації у податкових накладних. Крім того, всі податкові накладні містять коди УКТЗЕД - , , , які свідчать про те, що товаром в цих господарських операціях є ПММ. Було надано оборотну відомість пального за квітень місяць 2021 року по ТОВ «Квінта», яку постачальник пального надає товариству по закінченню кожного місяця. Дана відомість містить інформацію про факт отримання пального товариством за талонами на АЗС ТОВ «Квінта» із зберігання, адже чеки з РРО, які АЗС надає при отриманні палива, мають дуже малий термін зберігання із-за вигорання чорнил. Пояснює, що ПрАТ «МПФ - Вайдманн» придбаває в ТОВ «Квінта» паливо за талонами. При чому право власності на паливо переходить з моменту оформлення видаткової накладної на паливо за талонами і одночасно придбане пальне передається ТОВ «Квінта» на зберігання згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання.

В Акті зроблено висновок про невикористання в господарській діяльності придбаних талонів на ПММ, разом з тим зазначено, що при перевірці надавались всі відомості обліку видачі ПММ, згідно яких комірником видається пальне в розрізі марок пального, зазначених марок та державних номерів автомобіля, номерів подорожніх листів та прізвищ водіїв під їх підпис та зазначено, що списання пального здійснювалось на підставі подорожніх листів, інформація з яких зводиться в місячний звіт про використання палива автотранспортом товариства - відомість витрачання палива автотранспортом підприємства за квітень місяць 2021 року, яка надавалась інспекторам під час перевірки.

Слід відзначити, що під час перевірки ревізорами не вказано на підставі чого вони вважають заправку техніки на АЗС за талонами розрахунковою операцією. Адже заправка по талонах на АЗС свідчить лише про фактичне отримання підприємство товару який був придбаний раніше і лише зберігався на АЗС до моменту його отримання. Тобто, в даному випадку чек не підтверджує реалізацію товару, придбання товару і не може вважатися розрахунковим документом у розумінні положень Інструкції №281.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI під час придбання ПММ право на податковий кредит у покупця виникає у загальновстановленому порядку, а саме за правилом першої події. Оплата талонів на пальне у даному випадку є першою подією, тому, саме на дату оплати талонів на отримання пального у Конотопському МУВГ зареєстровано податкові накладні продавця та відображено податковий кредит. Враховуючи, що дата оплати талонів може не збігатися з датою отримання самих талонів, то дата отримання талонів, а тим більше чеки РРО, на податковий облік із ПДВ взагалі не впливають.

Отже, заправка на АЗС по талонам це не придбання пального, а лише отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певної марки, яке вже попередньо оплачено.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження податкового органу щодо необхідності пред`явлення до перевірки чеків РРО, як підтвердження ними проведення не розрахункових операцій та використання отриманого пального не у господарській діяльності позивача є безпідставними.

Натомість придбання пального у талонах підтверджено як договором, що був досліджений під час перевірки, так і належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, складеними у процесі виконання цих договорів, які у повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.

Рух пального відображається в оборотній відомості по складу управління та картках складського обліку, а в момент видачі водіям та відповідальним особам в оборотних відомостях та картках складського обліку по марках автомобілів, по водіях, по відповідальних особах та по марках ПММ окремо.

Враховуючи вищевикладені обставини, докази надані позивачем до матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про помилковість тверджень відповідача стосовно невикористання позивачем придбаних ПММ у своїй господарській діяльності.

Щодо доводів апеляційної скарги при завищенням податкового кредиту з ПДВ за квітень 2021 року по контрагенту ТОВ «АПТ УКРАЇНА ГРУПП» колегія суддів зазначає наступне.

ПрАТ «МПФ-Вайдманн» (Замовник) уклало з ТОВ «АПТ Україна Групп» (Генпідрядник) договір генерального підряду на капітальне будівництво та виконання проектних робіт №55-10/2019-БМР-ПР від 27 грудня 2019 року.

Відповідно до п.4.1 цього Договору загальна сума цього Договору, яка визначається згідно з Кошторисом та обсягами робіт (додаток №1), складає 63994966,36 грн.

Згідно з п.8.1 Договору передбачена форма акту виконаних робіт (форма № КБ - 2В).

Відповідно до додаткової угоди №9 до вказаного договору внесено зміни, зокрема до п.4.1 - загальна сума Договору, яка визначається згідно з Кошторисом та обсягами робіт, складає 115 304 039,87 грн. в т.ч. ПДВ 19 217 339,98 грн.

Після здійснення перевірки сума Договору зросла, про що внесено зміни Додатковою угодою №13 від 21.10.2021 і склала 120 938 711,81 грн. в т.ч. ПДВ 20 158 451,97 грн.

Крім того, Додатковою угодою договір генерального підряду на капітальне будівництво та виконання проектних робіт №55-10/2019-БМР-ПР від 27 грудня 2019 року доповнено п.4.5 - За домовленістю сторін, на прохання Генпідрядника, Замовник може проводити попередню оплату для виконання Робіт за цим Договором.

ТОВ «АПТ УКРАЇНА ГРУПП» надані первинні документи: рахунки на оплату за договором генерального підряду на капітальне будівництво та виконання проектних робіт №55-10/2019-БМР-ПР від 27 грудня 2019 року №29 від 24.02.2021; №55 від 22.03.2021; №58 від 25.03.2021; №71 від 05.04.2021; виписки з банківського рахунку ПрАТ «МПФ-Вайдманн» про здійснену передплату на рахунок ТОВ «АПТ УКРАЇНА ГРУПП»; податкові накладні №5 від 02.03.2021, №20 від 24.03.2021, №1 від 01.04.2021; №23 від 23.04.2021, №39 від 24.03.2021.

Згідно з п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Суд зазначає, що Національними стандартами України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві, зокрема, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013» передбачено примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися з 01.01.2014 під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт: форма №КБ-2 форма акта приймання виконаних будівельних робіт та форма №КБ-3 довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Відповідно пункту 1.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 : цей стандарт установлює основні правила з визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, а також реставрації пам`яток архітектури та містобудування (далі - будівництво).

Пункт 1.3 встановлює, що: Застосування даного стандарту обумовлюється договором.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач здійснював попередню оплату за договором генерального підряду на капітальне будівництво та виконання проектних робіт №55-10/2019-БМР-ПР від 27 грудня 2019 року, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для оформлення акта форми №КБ-2 та довідки форми №КБ-3.

Таким чином, в ході розгляду справи, колегія суддів зазначає, що висновки контролюючого органу не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки господарські операції оформлені належним чином первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у справі прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 січня 2023 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.