Справа № 932/3377/22 (2-а/932/129/22)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2023 року м. Дніпросправа № 932/3377/22 (2-а/932/129/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2022 року (головуючий суддя Кондрашов І.А.) по адміністративній справі № 932/3377/22 (№ 2-а/932/129/22)

за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22.06.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, в якому просив скасувати винесену 01.06.2022 року заступником командира взводу УПП в Дніпропетровській області Чужик М.В. постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5436390, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП за порушення пп.2.1 «а» Правил дорожнього руху, що полягало у керуванні транспортним засобом при позбавленні права керування таким, згідно якої до нього застосовано штраф у розмірі 20 400,00 грн. , та стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що інспектор поліції здійснив незаконне зупинення транспортного засобу під керуванням позивача, оскільки останнім не порушувалися правила дорожнього руху, в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній, що виключає підстави для застосування до нього адміністративного стягнення.

У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити з підстав правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за

ч.4 ст.126 КУпАП.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та позов задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги не обґрунтованими з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2022 року (справа №199/1880/22), яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.06.2022 року, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.06.2022 року заступником командира взводу УПП в Дніпропетровській області Чужик М.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5436390, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за порушення ч.4 ст.126 КУпАП.

З тексту зазначеної постанови видно, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Шевроле Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 01.06.2022 року о 8 год. 54 хв., знаходячись по вул. Полтавське шосе у м. Дніпрі, керував транспортним засобом при позбавленні права керування таким, чим порушив пп.2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР).

Не погодившись з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

Приписами п. 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст.222 КУпАП передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 32 Закону № 580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І , п.2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.4 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.1 ,2.4 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.ПДР.

Положеннями ч.4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.

Із тексту постанови вбачається, що працівником поліції виявлено ,що позивач, позбавлений права керування транспортними засобами, 01.06.2022 року керував транспортним засобом марки Шевроле Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не заперечується позивачем.

Посилання позивача на обставину, що зупинка транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції не була правомірною, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, суд першої інстанції правомірно відхилив, застосувавши згідно приписів ч.5 ст.242 КАС України правову позицію Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі №127/19283 17, згідно якої притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення за ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами) є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Оскільки позивач був присутній при розгляді справи Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про позбавлення його права керування транспортним засобом 02.05.2022 року, на протязі 10 днів не оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, станом на 01.06.2022 року рішення суду першої інстанції не було скасовано, позивач звернувся із апеляційною скаргою на зазначене рішення суду та клопотанням про поновлення терміну його оскарження 03.06.2022 року після скоєння ним правопорушення за ч.4 ст.126 КУПаП із порушенням встановленої підсудності до Дніпровського апеляційного суду , який поновив строк оскарження рішення по справі №199/1880/22 та при розгляді справи залишив без змін рішення суду першої інстанції, суд першої інстанції правомірно оцінив зазначені обставини як факт умисної поведінки позивача щодо намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Встановлені обставини справи свідчать, що постанова серії ЕАО №5436390 від 01.06.2022 року, яку оскаржує позивач, відповідачем винесена з дотриманням вимог чинного законодавства в межах санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому є вірним рішення суду першої інстанції про відсутність підстав для її скасування.

При відмови в задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Керуючись ст. 271, 272, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2022 року по адміністративній справі № 932/3377/22(№ 2-а/932/129/22) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, відповідно до ч.3 ст.272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий