Справа № 600/7473/21-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/7473/21-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

18 січня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Національної поліції України, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області від 22.11.2021 №4 про звільнення його, полковника міліції ОСОБА_1 , із органів внутрішніх справ у запас збройних сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) з посади заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, з 22 листопада 2021 року; поновити його, полковника міліції ОСОБА_1 , на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління з 23 листопада 2021 року; зобов`язати УМВС України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії, та МВС України в солідарному порядку виплатити йому, ОСОБА_1 , заробітну плату (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 23.11.2021 року по час поновлення на посаді; визнати таким, що пропущений з поважних причин, через незаконне звільнення, передбачений п.9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію України» ним, ОСОБА_1 , тримісячний строк на надання згоди для проходження служби в поліції; визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області та Національної поліції України, що виразилася у відмові йому працевлаштування в органах поліції, та зобов`язати даних Відповідачів розглянути відповідно до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію України» його, полковника міліції ОСОБА_1 , кандидатуру як першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, щодо прийняття його на службу до поліції та видати відповідний наказ про призначення його на посаду заступника начальника ГУ НП в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, якою заміщена посада першого заступника начальника УМВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області та Національною поліцією України подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких заперечують її доводи та просять оскаржуване рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах начальницького складу, зокрема з 23.12.1992 по 27.10.2014 в УМВС України в Чернівецькій області.

Наказом Міністра внутрішніх справ України від 28.12.2012 №1154 о/с призначено підполковника міліції ОСОБА_1 першим заступником начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальником слідчого управління.

Також, наказом Міністра внутрішніх справ України від 27.10.2014 №2239 о/с відповідно до п.п. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682-VII та пунктом 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із поставленням на військовий облік).

Вважаючи звільнення протиправним, позивач оскаржив його в судовому порядку. В подальшому, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.07.2020 визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ від 27.10.2014 №2239 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління.

Судом поновлено полковника міліції ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління з 28 жовтня 2014 року та стягнуто з Управління МВС України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 по 01.07.2020 в сумі 626 783,54 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.07.2020 залишено без змін.

03.07.2020 позивач звернувся з рапортом до голови Національної поліції та начальника ГУНП в Чернівецькій області, в якому просив вирішити питання про призначення його для проходження служби в Національній поліції на рівнозначну посаду, яку він обіймав під час проходження служби в міліції до свого звільнення.

14.07.2020 року наказом Міністра внутрішніх справ України №528 о/с на виконання рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.07.2020 в справі №824/3161/14-а полковника міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління з 28.10.2014.

21.07.2020 начальник ГУНП в Чернівецькій області листом №3103/123/01/12-2020, розглянувши рапорт позивача, повідомив останнього, що органи та підрозділи Національної поліції не є правонаступниками міліції, а добір на вакантні посади в Національній поліції України відбувається шляхом проведення конкурсу.

27.07.2020 заступник начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України листом №с-1115/12/1/1/03-2020 також повідомив позивача про розгляд його рапорту, та відзначив про відсутність правонаступництва між органами та підрозділами Національної поліції. Водночас, позивачу було запропоновано прийняти участь в конкурсі на службу в поліції при оголошенні останнього.

03.08.2020 Ліквідаційною комісією УМВС в Чернівецькій області повідомлено позивача, що після спливу 2-х місячного терміну з моменту отримання даного повідомлення, його буде звільнено на підставі пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, у зв`язку з ліквідацією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, як юридичної особи публічного права.

Листом Ліквідаційної комісії УМВС в Чернівецькій області від 17.08.2020 №Ст/96 за результатами розгляду рапортів позивача останнього повідомлено про те, що із набранням, чинності Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про міліцію» втратив чинність із 07.11.2015, із цієї дати міліція припинила своє існування без правонаступництва. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» територіальні органи Міністерств внутрішніх справ перебувають у стані ліквідації як юридичні особи публічного права. Отже, посад, які б комплектувалися особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, та підрозділів органів внутрішніх справ не існує. Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважають такими, що попередженні у визначеному порядку про можливе майбутнє вивільнення через скорочення штатів. Таким чином допустити позивача до роботи (служби) не вважається за можливе.

05.10.2020 наказом №6 о/с заступника начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області - голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Чернівецькій області ОСОБА_2 звільнено полковника міліції ОСОБА_1 , заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління з 05 жовтня 2020 року, у запас за пунктом 64 «г» (через скорочення) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вважаючи звільнення протиправним, позивач оскаржив його в судовому порядку. В подальшому, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №600/2203/20-а визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області від 05.10.2020 №6 про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас збройних сил за пунктом 64 г (через скорочення штатів) з посади заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, з 05.10.2020. Поновлено полковника міліції ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління з 06.10.2020.

Зобов`язано УМВС України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії, здійснити нарахування та виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.10.2020 по 30.08.2021 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100. Визнано таким, що строк пропущений з поважних причин, через незаконне звільнення, передбачений п.9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію України, ОСОБА_1 , тримісячний строк на надання згоди для проходження служби в поліції. Зобов`язано Національну поліцію України та ГУНП в Чернівецькій області запропонувати полковнику міліції ОСОБА_1 вакантні посади в органах Національної поліції України.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 по справі №600/2203/20-а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 змінено, виклавши пункт 4 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Зобов`язати УМВС України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.10.2020 по 30.08.2021 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, в сумі 67 695,04 грн., з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку." Окрім цього, колегією суддів рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 скасовано в частині задоволених вимог щодо визнання тримісячного строку на надання згоди для проходження служби в поліції, передбаченого п.9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII Про Національну поліцію України, таким, що пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, через незаконне звільнення, та в частині зобов`язання Національну поліцію України та ГУНП в Чернівецькій області запропонувати полковнику міліції ОСОБА_1 вакантні посади в органах Національної поліції України. В решті рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 залишено без змін.

03.09.2021 наказом Ліквідаційної комісії УМВС в Чернівецькій області № 2 на виконання рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/2203/20-а полковника міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління з 06.10.2020.

17.09.2021 Ліквідаційною комісією УМВС в Чернівецькій області позивача повідомлено, що після спливу 2-х місячного терміну з моменту отримання даного повідомлення, його буде звільнено на підставі пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, у зв`язку з ліквідацією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, як юридичної особи публічного права.

01.11.2021 позивач звернувся з рапортом до заступника Голови Національної поліції та начальника ГУНП в Чернівецькій області, в якому просив вирішити питання про призначення його для проходження служби в Національній поліції на рівнозначну посаду, яку він обіймав під час проходження служби в міліції до свого звільнення.

У відповідь на поданий рапорт, листом від 19.11.2021№5217/123/05/12-2021, ГУНП в Чернівецькій області повідомлено позивача, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду в справі № 600/2203/20-а, в частині пропозиції вакантних посад в органах Національної поліції України, не підлягає виконанню, оскільки станом на 19.11.2021 воно не набрало законної сили.

12.11.2021 заступник начальника головного слідчого управління Національної поліції України листом № 24/С-6841 також повідомив позивача про розгляд його рапорту, та відзначив те, що питання щодо поновлення його на посаді в структурі ГУНП в Чернівецькій області не належить до компетенції ГСУ НПУ. Відповідно до частини 2 розділу 4 положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 № 570 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2017 заступники начальників ГУНП начальники слідчих управлінь призначаються на посади та звільняються з посад начальниками ГУНП в областях, місті Києві, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі за погодженням з начальником ГСУ. Посади першого заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, не існує в штаті ГУНП в Чернівецькій області. Таким чином, погодження начальника ГСУ НПУ про звільнення з посади першого заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління є недоцільним.

22.11.2021 наказом №4 голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області Геннадія Федорюка звільнено полковника міліції ОСОБА_1 , першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління, з 22.07.2021, у запас за пунктом 64 «г» (через скорочення) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Листом Ліквідаційної комісії УМВС в Чернівецькій області від 22.11.2021 №Ст/170 позивача повідомлено про винесення наказу від 22.11.2021 №4, яким його звільнено та зазначено про необхідність прибути до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області для ознайомлення з вищевказаним наказом та отримання дублікату трудової книжки.

Копію наказу від 22.11.2021 року №4 позивачем отримано 24.11.2021, про що свідчить проставлена ним відповідна відмітка з особистим підписом на даному наказів.

Мотивувальна частина.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою, шостою статті 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 51 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, у тому числі, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або у разі незаконного переведення на іншу роботу , у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України "Про міліцію".

Відповідно до статті 18 вказаного Закону, порядок та умови проходження служби в міліції регламентується Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Згідно з пунктом 8 Положення № 114, дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Пунктом 10 Положення № 114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно із пунктом 24 Положення № 144, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Оцінюючи правомірність прийняття головою ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області наказу від 22.11.2022 №4 про звільнення, полковника міліції ОСОБА_1 , із органів внутрішніх справ у запас збройних сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) з посади заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, з 22.11.2021, судова колегія зазначає наступне.

17.09.2021 позивача було повідомлено про його наступне звільнення на підставі пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, у зв`язку з ліквідацією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, як юридичної особи публічного права.

Також, позивача проінформовано, що у зв`язку з набранням законної сили Законом України "Про Національну поліцію України" втратив чинність Закон України "Про міліцію" з 07 листопада 2015 року, внаслідок чого були ліквідовані органи міліції, та в організаційно-штатній структурі МВС України не передбачено посад рядового і начальницького складу ОВС (міліції), оскільки усі відповідні посади було ліквідовано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, ліквідувавши як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

Порядок призначення на посади та звільнення з посади керівників та заступників керівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, передбачено Положенням про Міністерство внутрішніх справ України затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878 (далі - Положення № 878).

Пунктом 11 Положення № 878 передбачено, що Міністр, окрім іншого, погоджує призначення на посаду та звільнення з посади керівників та заступників керівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, крім заступників керівників територіальних органів Національної поліції.

Згідно з пунктом 70 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №114 від 29.07.1991 року (далі Положення №114) звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться: до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ; осіб вищого начальницького складу - відповідно до законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області начальника слідчого управління на підставі наказу Ліквідаційної комісії УМВС в Чернівецькій області № 2 від 03.09.2021.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи, Управління Міністерства внутрішніх справ перебуває в стані припинення та не ліквідовано.

Відповідно до підпункту «г» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Так, 17.09.2021 позивача повідомлено про те, що після спливу 2-х місячного терміну з моменту отримання даного повідомлення, його буде звільнено на підставі пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, у зв`язку з ліквідацією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, як юридичної особи публічного права та зазначено, що відповідно до наказу МВС України від 06.11.2015 року №1388 «Про організаційно-штатні зміни» в Управлінні МВС України в Чернівецькій області були скасовані всі штати та скорочені всі посади, що робить неможливим запропонувати позивачу жодну штатну посаду внаслідок їх відсутності.

Таким чином незалежно від остаточної ліквідації органів МВС шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, подальше працевлаштування позивача на займаній ним посаді неможливе, оскільки скороченням штатів в Управлінні МВС України в Чернівецькій області та одночасною відсутністю можливості подальшого використання на службі.

Колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку з набранням законної сили Законом України «Про Національну поліцію України» втратив чинність Закон України «Про міліцію» з 07 листопада 2015 року, внаслідок чого були ліквідовані органи міліції, та в організаційно-штатній структурі МВС України не передбачено посад рядового і начальницького складу ОВС (міліції), оскільки усі відповідні посади було ліквідовано.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, ліквідувавши як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

У зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справ України Міністерство перетворилось на цивільне відомство. Позивача попереджено про наступне звільнення з органів внутрішніх справ, за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів, у зв`язку з відсутністю можливості подальшого використання на службі) Положення №114.

Таким чином, позивач був повідомлений про те, що у зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справ МВС України перетворилось на цивільне відомство, а згідно МВС України від 06.11.2015 року №1388 «Про організаційно-штатні зміни» в Управлінні МВС України в Чернівецькій області були скасовані всі штати та скорочені всі посади, тобто посади, які заміщувались особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, а прийом на службу в Національну поліцію здійснюється виключно за результатами конкурсу.

Колегія суддів вважає обґрунтованим застосування до спірних правовідносин положень Кодексу Законів про працю України, оскільки положенням спеціального законодавства не врегульовано процедуру звільнення в зв`язку зі скороченням штатів.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які цей працівник може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Законодавство України передбачає певну процедуру звільнення у зв`язку зі скороченням штату. Зокрема, звільнення у зв`язку із скороченням штату можливо, якщо роботодавцем вжито всіх заходів щодо переводу працівника на іншу посаду шляхом запропонування працівнику, що звільняється, всіх вакансій, на які може претендувати особа з урахуванням її фаху, кваліфікації, досвіду трудової діяльності, а також у випадках, коли неможливо перевести працівника з його згоди на іншу роботу, або коли працівник відмовився від такого переведення.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду питання подальших трудових відносин позивача з МВС України, за наслідком поданого 01.11.2021 позивачем рапорту, останньому роз`яснено, що в структурних підрозділах Управлінні МВС України в Чернівецькій області відсутні вакантні посади, які заміщуються.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що відповідачем виконано обов`язок щодо попередження позивача про майбутнє звільнення через скорочення штатів виконано у повному обсязі, а тому правомірно звільнив позивача на підставі пункту 64 «г» Положення №114 та, як наслідок суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу про звільнення.

Щодо доводів апеляційної скарги, що подання позивачем згоди на продовження служби в органах поліції не могло мати місце до винесення наказу про його поновлення на посаді, яку він займав в органах внутрішніх справ до звільнення, а тому тримісячний строк, передбачений п.9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII Про Національну поліцію України, на надання згоди для проходження служби в поліції пропущено останнім з поважних причин. Вказана позиція підтримана і судом першої інстанції, однак повністю заперечується судом апеляційної інстанції.

Закон України «Про Національну поліцію» опублікований 06.08.2015 в газеті "Голос України" та відповідно до його Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 07.11.2015, крім, зокрема, п. п. 8, 11 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, які набрали чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону, тобто 07.08.2015.

Таким чином, враховуючи дату набрання чинності вказаним Законом, тримісячний строк, протягом якого працівники міліції, що виявили бажання проходити службу в поліції, за умови їх відповідності вимогам до поліцейських, передбаченим Законом України "Про Національну поліцію", могли бути прийняті на службу в поліцію, закінчився 06.11.2015, яке є останнім днем вказаного строку.

При цьому, будь-яких підстав для поновлення вказаного строку нормами Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено.

За наведених обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відхилення вищевказаних доводів позивача.

Щодо доводів апеляційної скарги про зобов`язання Національну поліцію України та ГУНП в Чернівецькій області запропонувати полковнику міліції ОСОБА_1 вакантні посади в органах Національної поліції України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до положень Закону України "Про Національну поліцію" після поновлення позивача на посаді на підставі судового рішення, відповідачі були позбавлені можливості призначити позивача на відповідну посаду в органах Національної поліції без конкурсного відбору.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що позивач не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України "Про Національну поліцію" порядку (шляхом проходження конкурсу), оскільки ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів виявлення ним наміру прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад і прийняття на службу в поліцію.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що прийняттю на службу в поліцію вперше завжди передує встановлена законодавством спеціальна правова процедура на предмет встановлення кандидата відповідності вимогам до поліцейських, яка може бути проведена лише відповідним органом поліції, на зайняття посади в якому претендує особа.

Таким чином, відповідно до ст. 52 Закону №580-VIII прийняття на службу в поліцію проводиться за конкурсом. На вакантну посаду поліцейського призначається переможець конкурсу, а прийом на службу в поліцію колишніх працівників органів внутрішніх справ та поліцейських проводиться на загальних підставах.

Аналогічна правова думка викладена Верховним Судом у постанові від 09.09.2021 року у справі №640/11863/19.

Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно - правовими актами.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач у період з 06.08.2015 по 06.11.2015 жодної перевірки на предмет відповідності вимогам до поліцейських не проходив, а починаючи з 29.01.2016 - дня набрання чинності Порядку добору №1631 іншого способу встановлення відповідності будь-якої особи вимогам до поліцейського не існує.

В даному випадку, зобов`язання органи поліції запропонувати позивачу вакантні посади, фактично звільняє останнього від обов`язку, передбаченого п. 9 Розділу ХІ та частиною першою ст. 50 Закону №580-VIII , щодо обов`язковості проходження перевірки на відповідність вимогам до поліцейських як особи, яка приймається на службу вперше.

У спірних правовідносинах, позивач об`єктивно мав можливість реалізувати своє право на працю в органах поліції шляхом участі у конкурсах на заміщення посад і свідомо не скористався нею з власної волі. Натомість, позивач, помилково вважає новостворену Національну поліцію правонаступником міліції, а тому такою, що зобов`язана прийняти позивача на службу лише на підставі його бажання про це.

З огляду на вказане, судова колегія зауважує, що небажання особи брати участь у конкурсі на заміщення вакантних посад для служби у лавах Національної поліції за умови, що такий порядок вступу на службу в органах поліції передбачений нормами чинного законодавства, не може бути підставою для його працевлаштування в органах поліції шляхом зобов`язання видати наказ про призначення його на посаду першого заступника начальника Управління МВС України в Чернівецькій області - начальника слідчого управління.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Метою функціонального поділу державної влади на законодавчу, виконавчу та судову (стаття 6 Конституції України) є розмежування повноважень між різними органами державної влади та недопущення привласнення повноти державної влади однією з гілок влади (абзац перший пункту 2 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України від 24 червня 1999 року № 6-рп/1999).

Європейський суд з прав людини у свої практиці зазначив, що ефективний спосіб захисту повинен бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд суб`єкта владних повноважень дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (Рішення у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005) і такий спосіб захист повинен існувати незалежно від форми його вираження у правовій системі тієї чи іншої країни (Рішення у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» від 15.11.1996). Ефективний спосіб захисту повинен запобігати виникненню або продовженню порушенню чи надати належне відшкодування порушенню, що мало місце (Рішення у справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000).

Відповідно до частин 1-2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовний вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.