Справа № 420/3349/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3349/20
У Х В А Л А

17 січня 2023 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача кошти за податковим боргом, а саме:

- по податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 3293,79 грн. на бюджетний рахунок № UA0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37977316, отримувач коштів УДКСУ в Ізмаїльському районі/18010300;

- по орендній платі з фізичних осіб в сумі 1690468,25 грн. на бюджетний рахунок № UA0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37977317, отримувач коштів УДКСУ в Ізмаїльському районі/18010900.

10.01.2023 року (дата призначеного підготовчого засідання у справі) суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України встановив, що від відповідача до суду надійшла заява, вхід. № 10729/21, в якій останній, з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, просить зупинити провадження у справі № 420/3349/20 до набрання чинності рішенням у справі № 946/3371/20, з тих підстав, що: у своєму позові ГУ ДПС просить стягнути з відповідача податковий борг, який в тому числі складається з орендної плати за землю; заперечуючи проти позовних вимог відповідачем було подано документи про відчуження нерухомості, що свідчать про безпідставність нарахування орендної плати; крім того, ним було надано копію ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду про відкриття провадження у цивільній справі № 946/3371/20 за його позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими.

В листі, який надійшов до суду електронною поштою, вхід. № ЕП/32187/22, відповідач просить розглянути подане ним клопотання про зупинення провадження у справі без його участі і задовольнити його.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, на підставі якого відповідачем подана вищенаведена заява, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно справи № 946/3371/20, зокрема:

- ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2020 року: прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до Ізмаїльської міської ради, адреса місцезнаходження: просп. Суворова, 62, м. Ізмаїл Одеської області, про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими;

- рішення у справі не прийнято.

Дослідивши доводи відповідача, матеріали справи в межах розгляду поданої заяви, суд дійшов висновку, що подана відповідачем заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом вище, до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача кошти за податковим боргом, а саме:

- по податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 3293,79 грн. на бюджетний рахунок № UA0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37977316, отримувач коштів УДКСУ в Ізмаїльському районі/18010300;

- по орендній платі з фізичних осіб в сумі 1690468,25 грн. на бюджетний рахунок № UA0015014, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 37977317, отримувач коштів УДКСУ в Ізмаїльському районі/18010900.

Отже, предметом спору (встановлення/дослідження/тощо) є наявність/відсутність підстав (фактичних і юридичних) для стягнення з відповідача коштів за податковим боргом, в тому числі по орендній платі з фізичних осіб в певній сумі.

Згідно зі змістом мотивувальної частини позову, зокрема:

- заборгованість по орендній платі з фізичних осіб на суму 1690468,25 грн. виникла на підставі податкових повідомлень-рішень Форми «Ф» № -1502 від 06.08.2018 р. щодо донарахування податку в сумі 693419,43 грн., Форми «Ф» № -1502 від 06.08.2018 р. щодо донарахування податку в сумі 44671,24 грн., Форми «Ф» № 6-1502 від 31.05.2019 р. щодо донарахування податку в сумі 44671,24 грн., Форми «Ф» № 6-1502 від 31.05.2019 р. щодо донарахування податку в сумі 693419,43 грн., Форми «Р» № 0006/13-04 від 18.05.2017 р. щодо донарахування податку в сумі 231031,26 грн.;

- податкове повідомлення-рішення Форми «Р» № 0006/13-04 від 18.05.2017 р. прийнято на підставі акту від 03.05.2017 р. № 380/15-32-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки»;

- між тим, необхідно зазначити що станом на 31.05.2017 року відповідно до ІКП у ОСОБА_1 була переплата по орендній платі в сумі 16744, 35 грн.;

- таким чином, загальний податковий борг по орендній платі з фізичних осіб становить: 693419,43 грн. (основний платіж) +44671,24 грн. (основний платіж) + 44671,24 грн.(основний платіж) + 693419,43 грн. (основний платіж) + 231031,26 грн. (основний платіж) 16744, 35 грн. (переплата) = 1 690 468, 25 грн.

Отже, фактичними підставами, якими позивач обґрунтовує позов в частині стягнення з відповідача коштів за податковим боргом по орендній платі з фізичних осіб в певній сумі, зазначені лише та виключно податкові повідомлення-рішення, а не певні договори оренди земельних ділянок.

Відповідно, в даному випадку відсутня передбачена п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 946/3371/20, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідачем не наведено та судом не встановлено жодних обставин, на підставі яких відповідач вважає, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 420/3349/20.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність фактичних підстав для застосування судом п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, на підставі якого відповідачем подана заява про зупинення провадження у справі.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заяви про зупинення провадження у справі відповідачем суду не наведено та не надано.

При цьому також слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява відповідача про зупинення провадження у справі є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, відповідно у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 р. № 1423) до 30 квітня 2023 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Заяву розглянуто, ухвалу постановлено та складено також з урахуванням: часу тимчасової непрацездатності головуючого судді, в тому числі спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; часу перебування головуючого судді у відпустці; фактичного часу забезпечення суду електроенергією; часу повітряних тривог; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 22.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022; рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 194, 205, 236, 242, 243, 256, 291, 294, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя М.Г. Цховребова