Справа № 156/820/22
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/820/22
Провадження № 2-а/156/1/23
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області (як місцевий адміністративний суд)

у складі: головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Салатюк Г.В.,

за участі: представниці позивача адвоката Назарук Ю.В.,

представника відповідача Крикавського Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Назарук Юлія Володимирівна, до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача

1.1. Адвокат Назарук Ю.В., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась 09.12.2022 до Іваничівського районного суду Волинської області (як місцевого адміністративного суду) з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява надійшла до суду 14.12.2022 (вх. № 2833/2022).

1.2. Представниця позивача зазначає, що поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брисем І.В. складена постанова від 01.12.2022 серії БАД № 729850, котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Згідно з вказаною постановою поліцейського позивач 01.12.2022 о 12 год. 25 хв. у смт. Іваничі Волинської області на перехресті вул. Залізничної та вул. Валової керував транспортним засобом марки ВАЗ 21043, (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), під час виконання маневру повороту не увімкнув світловий покажчик повороту, крім того, у причепі до автомобіля був несправний лівий стоп-сигнал, в транспортному засобі позивача був відсутній справний вогнегасник. На думку поліцейського, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.2. б), п. 31.4.3. а), п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами).

1.3.Як вважає представниця позивача, вказана постанова в справі про адміністративні правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, при розгляді справи на місці поліцейським не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушень ОСОБА_1 зазначених приписів Правил дорожнього руху. Позивач дійсно 01.12.2022 після 12 год. 00 хв. у смт. Іваничі Волинської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21043, проте Правил дорожнього руху не порушував, був зупинений поліцейським, який не надав позивачу жодних доказів його протиправної поведінки і притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, склав постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 510,00 грн. (начебто за сукупністю кількох правопорушень).

1.4. Представниця позивача просить суд скасувати постанову поліцейського СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брися І.В. від 01.12.2022 серії БАД № 729850 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

2. Стислий виклад позиції відповідача

2.1. Відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області- було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом.

2.2. Відповідачем направлено до суду уповноваженого представника Крикавського Н.В. (діє на підставі довіреності від 03.01.2023 № 40/01/26-2023) для участі в судовому засіданні; представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зауважив, що, на його думку, поліцейським Брисем І.В. було дотримано всіх процесуальних норм закону, належним чином зафіксовано події кількох правопорушень, скоєних ОСОБА_1 , водій на той час свою вину у скоєнні правопорушень визнавав, поліцейським на позивача накладено стягнення в межах найбільш суворої санкції закону з дотриманням положень ст. 36 КУпАП.

2.3. Представником відповідача 12.01.2023 надано до суду носій інформації (оптичний диск) із відеозаписами події фіксування співробітниками поліції фактичних обставин правопорушень, вчинених ОСОБА_1 01.12.2022, та складання поліцейським відповідної постанови. Начальником Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області С. Головенком надано для огляду до суду з супровідним листом від 16.01.2023 № 130/52/2/01-2023 оригінал постанови від 01.12.2022 серії БАД № 729850 у справі про адміністративні правопорушення.

3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі

3.1.Ухвалою судді від 19.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Назарук Ю.В. (у первісній редакції), залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 160 КАС України, надано позивачу строк для усунення недоліків.

3.2. Представниця позивача 05.01.2023 надала до суду уточнення до позовної заяви та квитанцію щодо сплати судового збору. Ухвалою судді від 05.01.2023 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, прийнято рішення щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 12.01.2023 о 13 год. 30 хв..

3.3. Ухвалою суду від 12.01.2023 у зв`язку з ненаданням відповідачем до суду оригіналу витребуваного документа (постанови від 01.12.2022 серії БАД № 729850 у справі про адміністративні правопорушення) оголошено перерву в судовому засіданні до 16.01.2023 до 11 год. 30 хв.; цією ж ухвалою строк розгляду адміністративної справи № 156/820/22 продовжено до 16.01.2023.

3.4. Позивач ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні, призначеному на 16.01.2023 на 11 год. 30 хв., не прибув, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від нього не надходили. За загальним правилом (ч.1 ст. 205 КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі

4.1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

4.2. Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

4.3. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст. 77 КАС України).

4.4. Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Цимбалівка Старосинявського району Хмельницької області, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

4.5. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.12.2022 серії БАВ № 729850 (а.с.8) позивача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.(за сукупністю правопорушень). Згадана постанова складена поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брисем І.В..

4.6. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейським було встановлено, що позивач 01.12.2022 о 12 год. 25 хв. у смт. Іваничі Волинської області на перехресті вул. Залізничної та вул. Валової керував транспортним засобом марки ВАЗ 21043 (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), під час виконання маневру повороту не увімкнув світловий покажчик повороту, крім того, у причепі до автомобіля був несправний лівий стоп-сигнал, в транспортному засобі позивача був відсутній справний вогнегасник. На думку поліцейського, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.2. б), п. 31.4.3. а), п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами); такі діяння водія поліцейський кваліфікував за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

4.7. В судовому засіданні 12.01.2023 судом здійснено огляд наданих представником відповідача відеозаписів події фіксування співробітниками поліції фактичних обставин правопорушень, вчинених ОСОБА_1 01.12.2022, та складання поліцейським відповідної постанови (а. с. 27-29). Зі змісту вказаних відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем марки ВАЗ 21043 з причепом, зупинив транспортний засіб біля правого краю проїзної частини, на автомобілі була увімкнена аварійна світлова сигналізація. Поліцейський підійшов до автомобіля позивача, здійснював бесіду з водієм, попросив останнього надати для огляду технічні документи на автомобіль та причіп, ОСОБА_1 виконав цю вимогу поліцейського. В подальшому поліцейський зауважив, що на причепі несправний лівий стоп-сигнал; водій на це сказав, що там, напевно, перегоріла лампа, взяв викрутку, розкрутив ліву блок-фару на задньому борті причепу, намагався замінити лампу. Поліцейський пояснив, що водій при здійсненні маневру (поворот з вул. Залізничної на вул. Валову) не ввімкнув світловий покажчик повороту, за це передбачена адміністративна відповідальність, встановив особу водія, дату його народження, роз`яснив права особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, почав складати постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .. Водій пояснив, що не бачив, чи працював покажчик повороту на причепі, водночас визнав, що лівий стоп-сигнал на причепі не працював. ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського переглянув запис з відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі, погодився з тим, що допустив порушення Правил дорожнього руху. Поліцейський спитав водія про наявність у керованому ним транспортному засобі медичної аптечки, вогнегасника, знака аварійної зупинки; ОСОБА_1 повідомив, що в автомобілі відсутній вогнегасник, однак є аптечка та знак аварійної зупинки.

4.8. Представниця позивача під час перегляду відеозаписів в судовому засіданні не заперечувала, що на відео зображений саме ОСОБА_1 та належний йому транспортний засіб з причепом. Водночас адвокат зауважила, що на наданих стороною відповідача відеозаписах не відображено, як позивач, керуючи автомобілем, здійснював маневр і не увімкнув світловий покажчик повороту, на наданих відео зображено лише припаркований автомобіль ОСОБА_1 та діалог водія з поліцейським, а отже, відповідачем не доведено факту скоєння водієм правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Представниця позивача вважала за можливе за сукупністю правопорушень, визнаних ОСОБА_1 , застосувати до нього попередження, оскільки допущені порушення не потягли за собою тяжких наслідків.

4.9. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасниками справи надано не було.

5. Оцінка суду

5.1. Вирішуючи заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги по суті, суд виходить з такого.

5.2. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Вказані положення кореспондуються зі ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

5.3. Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

5.4. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

5.5. Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

5.6. Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.7. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

5.8. Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

5.9. Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

5.10. За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою ст.121 КУпАП, частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою ст. 122 КУпАП, ст. 125 КУпАП.

5.11. Норми ч.1 ст. 121 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Санкція ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні 340,00 грн.).

5.12. Норми ч.2 ст. 122 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Санкція ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні 510,00 грн.).

5.13. Норми ст. 125 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за порушення інших правил дорожнього руху (крім передбачених ст. 121-128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст. 139 і 140 КУпАП), санкція статті передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді попередження.

5.14. Згідно з п. 9.2. б) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами): «…Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку…перед перестроюванням, поворотом або розворотом …». Однак відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів не було доведено, що ОСОБА_1 01.12.2022 близько 12 год. 00 хв. у смт. Іваничі Волинської області керував автомобілем, здійснював маневр повороту з вул. Залізничної на вул. Валову й не увімкнув світловий покажчик повороту, на наданих відео зображено лише припаркований автомобіль ОСОБА_1 , діалог водія з поліцейським після зупинки транспортного засобу, а отже, відповідачем не доведено факту скоєння водієм правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

5.15. Згідно з п.31.4.3 а) Правил дорожнього руху: «…Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам … кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу…». На відеозаписі, наданому до суду територіальним органом поліції, відображено, як поліцейський зауважив ОСОБА_1 , що на причепі несправний лівий стоп-сигнал, водій визнав, що лівий стоп-сигнал на причепі не працював, викруткою розкрутив ліву блок-фару на задньому борті причепу, намагався замінити лампу. Представниця позивача в судовому засіданні не заперечувала, що на відео зображений саме ОСОБА_1 та належний йому транспортний засіб. Відтак, відповідачем доведено, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

5.16. Згідно з п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху: «…Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам… відсутній … працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі…».

…медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі…». На відеозаписі, наданому до суду територіальним органом поліції, відображено, як ОСОБА_1 повідомив, що в належному йому автомобілі відсутній вогнегасник, однак є аптечка та знак аварійної зупинки. Відповідачем доведено, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП.

5.17. Суд вбачає, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини ,викладені в ній, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів у суду.

5.18. Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

5.19. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

5.20. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

5.21. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

5.22. Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Невипадково на можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (п. 4). З огляду на дію вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

5.23. Відтак, суд вбачає у діяннях ОСОБА_1 порушення вимог п. 31.4.3. а) Правил дорожнього руху (таке діяння може бути кваліфіковане за ч. 1 ст. 121 КУпАП), п. 31.4.7 є) Правил дорожнього руху (таке діяння може бути кваліфіковане за ст. 125 КУпАП). Водночас порушення водієм п. 9.2. б) Правил дорожнього руху, на які містяться посилання в тексті оскаржуваної постанови, відповідачем не доведено. Названі вище обставини у справі не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як ті, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

5.24. Варто зазначити, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого місцевий загальний суд (як адміністративний) може ухвалити одне з рішень, передбачених ч.3 ст. 286 КАС України, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи)(п.2 ч.3 ст.286 КАС України). Суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована законодавством, а тому правова оцінка діянням водія ОСОБА_1 повинна бути надана відповідно до вимог ст. 252 КУпАП (з урахуванням висунутих позивачем заперечень) під час нового розгляду справи службовими особами територіального органу поліції.

5.25. В розглядуваній справі поліцейським здійснено накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_1 за вчинення кількох правопорушень за правилами ст. 36 КУпАП в одній постанові від 01.12.2022 серії БАД № 729850, виокремити певний склад адміністративного правопорушення з єдиного процесуального документа не є можливим, на теперішній час не сплинув строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч.1 ст. 38 КУпАП.

5.26. З огляду на це, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, скасувати оспорювану позивачем постанову від 01.12.2022 серії БАВ № 729850 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 510,00 грн. і надіслати справу на новий розгляд до Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області.

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1. Позивач заявив про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору (за подання позовної заяви з вимогою немайнового характеру) в розмірі 496,20 грн. (квитанція АТ «ТАСКОМБАНК» від 30.12.2022 № 5491-7677-7453-5073; а.с.25). Про наявність інших судових витрат сторона позивача не заявляла.

6.2. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.3. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

6.4. Оскільки вимоги позивача судом задоволено частково, з урахуванням немайнового характеру заявленого позову, вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, тому судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 248,10 грн..

Керуючись ст. 8,19,62,64,68 Конституції України, ст. 2,5,6,7,19,132,139,241,242,243,244,245,286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Назарук Юлія Володимирівна, до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 01.12.2022 серії БАД № 729850, складену поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брисем Ігорем Володимировичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510,00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, і надіслати справу на новий розгляд до Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі (Головного управління Національної поліції у Волинській області) на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 17.01.2023.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40108604; юридична адреса: вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, 43000).

Суддя А. Є. Бєлоусов