Справа № 600/2592/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/2592/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вiддiлу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.03.2022 року № 338139 про застосування адміністративно-господарського штрафу через її протиправність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно оскаржуваної постанови водієм ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Позивач не погоджується із оскаржуваною постановою від 09.03.2022 року № 338139, оскільки остання прийнята із грубим порушенням вимог законодавства, а адміністративно-господарський штраф винесений відносно нього безпідставно, без з`ясування будь-яких обставин справи.

Позивач вказував, що загальна вага транспортного засобу з вантажем складає 38950 кг, при допустимій загальній вазі в 40000 кг, тому висновок про перевищення загальної ваги транспортного засобу з вантажем встановленій законом нормі не відповідає матеріалам справи.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з питань безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека), подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів наданих під час перевірки.

Позивач правом, передбаченим ст. 163 КАС України, не скористався, відповідь на відзив до суду не надав, пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення або визнання не навів.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 28.12.1998, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 0004316.

У власності позивача перебуває транспортний засіб марки SCANIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

15.01.2022 у пункті пропуску "Порубне-Сірет" митного поста Вадул-Сірет працівниками митниці здійснено ваговий контроль транспортного засобу комерційного призначення марки SCANIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу, якими керував водій ОСОБА_3 .

З матеріалів справи видно, що проведення габаритно-вагового контролю автомобіля марки SCANIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював міжнародне перевезення вантажу, підтверджується талоном зважування від 15.01.2022 о 13 год. 06 хв. Із результатами зважування транспортного засобу ознайомлено водія ОСОБА_4 , про що свідчить його підпис у талоні зважування.

Про результати габаритно-вагового контролю Чернівецька митниця Держмитслужби України повідомила Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (правонаступником якого є Вiддiл державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті) листом № 7.2-08/1/7.2-28.1/6, який зареєстровано за вх. № 1918/0/22-22 від 18.01.2022.

В ході перевірки, проведеної на підставі вказаного листа Чернівецької митниці Держмитслужби, посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено перевезення водієм транспортного засобу SCANIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажу з перевантаженнями на одиничні вісь 11,36 т, що на 3,27 % перевищує нормативно допустимі 11,00 т, що здійснювалося без дозволу щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

На підставі чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 15.01.2021, на підставі листа Чернівецької митниці Держмитслужби № 7.2-08/1/7.2-28.1/6, посадовими особами Укртрансбезпеки складено: акт № 315844 проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здiйснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022; акт № 0061384 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрiв вiд 19.01.2022; довідку № 0064978 про результати здійснення габаритно-вагового контролю вiд 19.01.2022.

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на підставі акту № 315844 від 19.01.2022, в.о. заступника начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 09.03.2022, за допущення позивачем порушення вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 338139, відповідно до якої з позивача стягнуто штраф у розмірі 34000,00 грн.

Оскаржувану постанову надіслано позивачу листом № 11867/824.3/24-22 від 11.03.2022.

Не погоджуючись з правомірністю винесення вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся із позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III, в редакції чинній на час виявлення порушення).

Згідно ст. 3 Закону № 2344-III цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень..

Відповідно до ст. 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Питання щодо організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів врегульовані ст. 53 Закону № 2344-III.

Так, організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (ч. 1 ст. 53 Закону № 2344-III).

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж. (ч. 5 ст. 53 Закону № 2344-III).

Частиною 4 ст. 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 60 Закону № 2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, згідно абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III (станом на час виявлення порушення) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 60 Закону № 2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII (станом на час виявлення порушення) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги від 08.09.2005 № 2862-IV передбачено, що Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.06.2007 № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування (станом на час виявлення порушення), якою затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначені у Правилах проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила № 30, в редакції чинній на станом на час виявлення порушення).

Зокрема згідно пунктів 2, 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, згідно пункту 4 Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Так, згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції чинній на станом на час виявлення порушення), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до підпунктів 5, 5-1 пункту 2 Порядку № 879 дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів..

Пунктами 7-14 Порядку № 879 передбачені вимоги до контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю, а пунктами 15-25 Порядку № 879 - вимоги до габаритно-вагового контролю.

Так, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю у зонах габаритно-вагового контролю, на яких розміщені стаціонарні та пересувні пункти, здійснюється: 1) вимірювання габаритів транспортного засобу (довжина, ширина і висота); 2) вимірювання відстаней між осями; 3) визначення одиночної вісі, здвоєних, строєних осей; 4) визначення типу підвіски (пневматична або еквівалентна їй); 5) визначення статності коліс на кожній осі транспортного засобу; 6) вимірювання навантаження на одиночну вісь, здвоєні осі, строєні осі; 7) вимірювання загальної маси.

Під час вимірювання габаритних параметрів транспортного засобу не враховуються: 1) під час вимірювання довжини транспортного засобу: пристрої очищення і омивання вітрового скла; таблички переднього і заднього реєстраційних знаків і конструктивні елементи для установки реєстраційних знаків; митне пломбування та елементи його захисту; пристрої кріплення тенту і елементи їх захисту; пристрої освітлення та світлової сигналізації; зовнішні дзеркала та інші пристрої непрямої оглядовості; допоміжні засоби спостереження; пристрої забору повітря у впускну систему двигуна внутрішнього згоряння; стопорні пристрої для демонтованих кузовів; підніжки і поручні; еластичні буферні пристрої або аналогічне обладнання; підйомні платформи, рампи і аналогічне обладнання в положенні для руху, що не збільшують габаритні розміри більш як на 300 міліметрів за умови, що вантажопідйомність транспортного засобу не збільшена; зчіпні і буксирні пристрої транспортних засобів; труби випускної системи; знімні спойлери; зовнішні сонцезахисні козирки; 2) під час вимірювання ширини транспортного засобу: митне пломбування та елементи його захисту; пристрої кріплення тенту і елементи їх захисту; пристрої контролю тиску в шинах; гнучкі частини системи захисту від розбризкування з-під коліс, що виступають за габарити транспортного засобу; зовнішні дзеркала та інші пристрої непрямої оглядовості; допоміжні засоби спостереження; підніжки, що збираються; пристрої освітлення та світлової сигналізації; деформована частина бічних стінок шин безпосередньо над точкою дотику з поверхнею; 3) під час вимірювання висоти транспортного засобу - антени.

Під час вимірювання габаритних параметрів, загальної маси, навантаження на одиночну вісь, здвоєні осі, строєні осі враховуються вимоги опису до свідоцтва про затвердження типу засобу вимірювання, інструкції з експлуатації відповідного вагового обладнання та обов`язкові метрологічні вимоги, визначені законодавством параметрами, правилами, нормами та нормативами.

У разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 15-22 Порядку № 879).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Отже, з наведеного видно, що за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільні перевізники-суб`єкти господарювання несуть фінансову відповідальність.

Розглядом справи по суті встановлено, що 15.01.2022 у пункті пропуску "Порубне-Сірет" митного поста Вадул-Сірет працівниками митниці здійснено ваговий контроль транспортного засобу комерційного призначення марки SCANIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу.

За результатами габаритно-вагового контролю встановлено перевищення навантаження на одиничну вісь 11,36 т, при нормативно допустимій 11,00 т, про що Чернівецка митниця Держмитслужби України повідомила Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки листом № 7.2-08/1/7.2-28.1/6.

Отже, безпосередньо габаритно-ваговий контроль здійснено не посадовими особами органу Укртрансбезпеки, а митного органу у міжнародному пункті пропуску "Порубне-Сірет" митного поста Вадул-Сірет.

З огляду на наведене суд зазначає, що пунктом 37 Порядку здійснення посадовими особами митних органів контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1040 (далі - Порядок № 1040, в редакції чинній на станом на час виявлення порушення) визначено, що у разі встановлення посадовою особою під час здійснення митного контролю транспортного засобу (крім транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів) під час виїзду з України перевищення його вагових та (або) габаритних параметрів порівняно з визначеними законодавством більш як на 2 відсотки митний орган інформує про таке перевищення за допомогою електронних засобів зв`язку відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки та здійснює пропуск транспортного засобу через митний кордон України.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що габаритно-ваговий контроль автомобіля марки SCANIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу, проведено посадовою особою митного органу у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Порубне-Сірет" митного поста Вадул-Сірет з дотриманням вимогам Порядку № 1040.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 15.01.2021, на підставі листа Чернівецької митниці Держмитслужби № 7.2-08/1/7.2-28.1/6, посадовими особами Укртрансбезпеки складено: акт № 315844 проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здiйснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022; акт № 0061384 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрiв вiд 19.01.2022; довідку № 0064978 про результати здійснення габаритно-вагового контролю вiд 19.01.2022.

Дослідженням акту № 315844 проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здiйснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2022 встановлено, що під час перевірки виявлено порушення вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, відповідальність за які передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як зазначалося раніше, згідно абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III (станом на станом на час виявлення порушення) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У цій справі при здійсненні обчислення встановлених за результатом проведеної перевірки показників перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, судом встановлено, що згідно чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 15.01.2022 встановлено перевантаження на одиночну вісь 11,36 т, що на 3,27 % перевищує нормативно визначені 11,00 т.

З огляду на встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд погоджується з твердженням відповідача, що у спірних правовідносинах позивач міг здійснювати міжнародні перевезення вантажів за наявності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до уповноважених органів з метою отримання дозволу на рух з перевищенням вагових обмежень або внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів чи інформації про відмову від видачі вказаного дозволу уповноваженим органом зважаючи на специфіку вантажу.

Оскільки проведеною перевіркою встановлено перевищення позивачем вагових норм транспортного засобу перевантаження на одиночну вісь 11,36 т, що на 3,27 % перевищує нормативно визначені 11,00 т, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху та за відсутності відповідного дозволу, суд вважає, що відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову № 338139 від 09.03.2022, якою застосовано до позивача штраф у сумі 34000,00 грн.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Позивач під час розгляду справи по суті, не довів належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, суд відхиляє, оскільки вони не спростовують порушення ним вимог ст. 53 Закону № 2344-III, відповідальність за яке передбачено абз. 6 ч. 1 ст. 60 згаданого Закону.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72 - 77, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.01.2023.

Найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з питань безпеки на транспорті (вул. Руська, 248 У, м. Чернівці, Чернівецька область, ).

Суддя В.К. Левицький