Справа № 520/15387/2020
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

19 січня 2023 р. справа № 520/15387/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду позивачем подано заяву, у якій він просить суд визнати протиправними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з неналежного виконання перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 по 01.04.2019 та з 01.04.2019 по теперішній час (Рішення Суду). Відповідно до Статі 249 КАСУ «Окремі ухвали суду», постановити окрему ухвалу і направити її до керівника ГуПфУ для вжиття заходів, щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону в якої, відповідно до Статей 256, 371 КАСУ «Допустити негайне виконання судового рішення в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2тй поверх) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НІН НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з врахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, відомості про які є в пенсійній справі та на які позивач має право з 01.01.2003, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018, згідно з діючим (на 10.02.2021 року) пенсійним Законодавством України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 до теперішнього часу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 до 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 до теперішнього часу. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Суд зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 набрало законної сили 10.02.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили даної ухвали надати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі №520/15387/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням висновків суду.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання вищезазначеної ухвали Харківського окружного адміністративного суду до Харківського окружного адміністративного суду був поданий звіт про виконання рішення суду.

Зі звіту Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вбачається, що відповідачем надіслано запит до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів для виплати позивачу різниці пенсії.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Так, в абзаці 3 резолютивної частини рішення суду у справі №520/15387/2020 від 01.12.2020 зазначено: "Зобов`язати ГУПФУ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 77% грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 до 01.04.2019."

Проте позивачем зазначено, що на підставі наявних матеріалів пенсійної справи №4019/Б, довідки УСБУ №2681 від 06.08.2020 та відповіді №70/21-Б-239 від 13.04.2021, відповідачем даний пункт рішення суду не виконано, а саме, відповідачем нарахована сума пенсії позивача - 15143,90 грн з 01.05.2020, проте до розрахунку не включено надбавку за шифр роботу -20% (п.о.), доплату по пост. КМУ 2012р. №355 - 890,18 грн, доплату по зафик. інд. - 333,76 грн, доплату по зафик. инд. (з 01.10.2012) - 183,16 грн відомості про які є в пенсійній справі №4019/Б, згідно довідкам ГУПФУ №2214 від 06.04.2020, №3987 від 02.09.2020.

Так, розрахунок відповідачем проведено на підставі довідки УСБУ №2681 від 06.08.2020, без врахування матеріалів пенсійної справи та відповіді УСБУ №70/21-Б-239 від 13.04.2021, що є не належним виконанням рішення суду по даній справі.

Суд зазначає, що приписами ст.ст. 43, 51, 63 Закону України №2262-XII встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, що дає підстави вважати дії відповідача протиправними.

Також, перерахунки пенсії позивача продовжують виконуватись згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018,про що свідчить довідка про «Розрахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі №4019/Б для ОСОБА_1 », надана позивачу відповідачем 07.05.2021 на підставі даних «Автоматизованої системи Розрахунку пенсій». Також, відповідач не враховує Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва №826/3858/18 від 12.12.2018, яким визнано протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 якою визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови №103.

Крім того, позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача наносить йому матеріальну шкоду неналежним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 по справі №520/15387/2020, яке набрало законної сили 10.02.2021, в частині перерахунку його пенсії з 01.01.2018 по теперішній час - безпідставним стягненням частини пенсії, яка за попередніми розрахунками становить - 2277 грн що місяця.

Відповідно до ст. 55 Закону України №2262-ХІІ, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Крім того, перерахунок пенсії позивача проведено не з 10.02.2021 - дати набрання законної сили рішенням, а з 01.03.2021, та без врахування компенсації втрати частини доходів, що також є порушенням відповідно до Закону України №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року та змін до нього введених Законом України від 4 лютого 2021 року №1214-ІХ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Також, п. 2 Постанови КМУ від 23 липня 2014 року №280 встановлено, що Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 4 Постанови КМУ від 23 липня 2014 року №280 встановлено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством, забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій.

У справі «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Також, відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Слід зазначити, що 17.07.1997 Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Так, відповідно до ст. 19 Конвенції, для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі Європейський суд).

У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів повного виконання суб`єктом владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 у справі №520/15387/2020, та з урахуванням того, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, при цьому обов`язок суду контролювати виконання свого рішення закріплено безпосередньо Конституцією України, суд дійшов висновку, щодо встановлення судового контролю, в порядку ч. 1 ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача подати протягом тридцяти днів, з дня набрання законної сили даної ухвали суду, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі №520/15387/2020.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243, 294, 295, 378, 382, 383 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили даної ухвали надати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі №520/15387/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням висновків суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя М.М.Панов