Справа № 640/35944/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року (розглянута в порядку спрощеного провадження, м.Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудня 2021 року, Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140; скасувати постанову про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140 у розмірі 5 100 грн., винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржувану постанову від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №5898414 прийнято відповідачем за відсутності законодавчо визначених підстав та без урахування фактичних обставин.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 листопада 2019 року відновлено виконавче провадження №58984140.

23 листопада 2020 року позивачем надіслано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлення про те, що проектна документація на виконання робіт із демонтажу металевих конструкцій, визначених у виконавчому документі, не виконана.

07 грудня 2020 року державним виконавцем було повторно направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання на адресу відповідача проектної документації на виконання робіт із демонтажу визначених у рішенні металевих конструкцій.

18 грудня 2020 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла, серед іншого, копія проектної документації на виконання робіт із демонтажу металевих конструкцій.

22 грудня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) смети (кошторису) на виконання робіт із демонтажу зазначених у рішенні металевих конструкцій.

В подальшому, 18 січня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомило відповідача про те, що відсутній доступ до об`єкту, що унеможливлює розроблення кошторису на виконання робіт із демонтажу металевих конструкцій, визначених у рішенні.

25 січня 2021 року державним виконавцем направлено вимогу стягувачу ОСОБА_1 надати доступ представнику Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до двоповерхового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований будинок № 7 для проведення виконавчих дій.

25 січня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» з`явитись 02 лютого 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

02 лютого 2021 року відповідачем та сторонами виконавчого провадження здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, Боржнику, при якому представнику Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», було надано доступ до консольної металевої конструкції (ферми), яка нависає на двоповерховим будинком АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований будинок № 7.

22 березня 2021 року та 05 травня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання (кошторису) на виконання робіт із демонтажу консольної металевої конструкції.

19 травня 2021 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) від позивача надійшла смета (локальний кошторис) на будівельні роботи.

28 травня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання звіту виконання запланованих робіт із демонтажу металевої консольної конструкції.

Позивач листом від 05 липня 2021 року повідомив відповідача про неможливість виконання запланованих робіт із демонтажу металевої консольної конструкції з огляду на необхідність потрапляння до квартир мешканців будинку.

11 серпня 2021 року позивачем повідомлено відповідача про його (позивача) звернення до ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на перебування та здійснення робіт на приватній території

20 серпня 2021 року відповідачем направлено вимогу ОСОБА_1 про надання на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) у строк до 03 вересня 2021 року інформації за результатами розгляду листа стосовно надання дозволу на перебування та здійснення робіт на приватній території.

30 серпня 2021 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла відповідь від ОСОБА_1 про надання дозвілу на перебування для здійснення робіт на приватній території по демонтажу металевої консольної ферми та просить повідомити день і час проведення даних робіт.

13 жовтня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» щодо проведення демонтажу металевої консольної ферми над дахом будинку АДРЕСА_1 , що створює загрозу щойно виявленому об`єкту культурної спадщини.

05 листопада 2021 року відповідачем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1, з метою перевірки виконання боржником вимоги виконавця від 13 жовтня 2021 року та встановлено факт невиконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року№761/26280/17, про що складено акт державного виконавця.

18 листопада 2021 року відповідачем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн..

02 грудня 2021 року згідно платіжного доручення № 75706 позивачем сплачений штраф у вказаній вище сумі.

Незгода позивача із вказаною вище постановою зумовило звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Поважними в розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

При цьому, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17. Так, позивач вказує, що будинок по АДРЕСА_2, на якому знаходиться металева консольна ферма було введено в експлуатацію. У зв`язку з тим, що будинок введений експлуатацію, Компанією відповідно до Акту прийому - передачі від 21 листопада 2016 року було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-Сервіс» прийнято на обслуговування та експлуатацію. Враховуючи зазначене, на сьогоднішній день власниками будинку по АДРЕСА_2 та металевої консольної ферми фактично є мешканці будинку, а балансоутримувачем є експлуатуюча організація, тобто, ПрАТ «ХК «Київміськбуд» не є власником майна, в тому числі, металевої консольної ферми, та з 2016 року не є навіть балансоутримувачем.

Тобто, будинок по АДРЕСА_2 є власністю співвласників будинку, в тому числі, і металева консольна ферма, яка на ньому встановлена.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Суд погоджується з доводами позивача, що останній на сьогоднішній день не має права розпоряджатися майном, яке відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирного будинку « є спільною сумісною власністю співвласників будинку.

Сертифікатом №03 від 01.07.2016, виданим Держархбудінспекцією, будинок по АДРЕСА_2 введено в експлуатацію.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд погоджується з твердженнями позивача відносно того, що на даний час Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» не є ні власником, ні балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_2, в цілому, та металевої консольної ферми, зокрема.

Відтак, суд вважає обґрунтованими твердження позивача відносно того, що останній (за відсутності залучення до виконавчого провадження балансоутримувача, тощо) позбавлений можливості виконання судового рішення з незалежних від нього причин.

При цьому суд наголошує, позивачем належними доказами підтверджено вчинення ним дій щодо виконання судового рішення, проте такі дії з незалежних від позивача причин не мали наслідком виконання згадуваного судового рішення.

Колегія суддів наголошує, що згідно з матеріалами справи та поясненнями представника позивача, він, як боржник у виконавчому провадженні №58984140, не ухиляється від спілкування з державним виконавцем, доводить до відома державного виконавця обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення власними силами позивача, про що свідчать письмові пояснення від 26.06.2019.

За таких обставин, на думку суду, наявні поважні причини невиконання судового рішення, що виключає можливість накладення на позивача штрафу за його невиконання, зворотного відповідачем під час розгляду справи не доведено, відзив на позовну заяву не надано, обов`язок щодо доведення правомірності оскаржуваної постанови про накладення штрафу, покладеного на нього приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано.

Отже, оцінюючи дії відповідача, вчинені саме в межах виконавчого провадження №58984140, та дії позивача, які, зокрема, передували винесенню оскаржуваної постанови, враховуючи те, що судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем невиконання боржником рішення суду у зв`язку з наявністю поважних причин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем протиправно винесено оскаржувану постанову від 18 листопада 2021 року про накладення штрафу. Щодо позову в частині визнання протиправними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140, суд зазначає, що наслідком таких дій є саме прийняття оскаржуваної постанови від 18 листопада 2021 року, отже й належним способом захисту прав позивача є скасування такої постанови, а відтак позов у вказаній частині задоволенню не підлягає.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правих підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 237, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль