Справа № 760/6840/22
Суддя: Митрофанова А. О.
Дата ухвалення: 2022-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/6840/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Митрофанової А.О.,

при секретарі Костюк В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 814392 від 06.04.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що постановою серії ДП 18 № 814392 від 06.04.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., у зв`язку із тим, що він 06.04.2022 року о 23:00 год. керував транспортним засобом, будучі позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Зазначає, що він не керував транспортним засобом, а перебував у салоні автомобіля в якості пасажира. Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. За наведених підстав просив задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 814392 від 06.04.2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2022 року справу передано на розгляд головуючого судді Митрофанової А.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.06.2022 року адміністративний позов залишено без руху.

27.06.2022 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач з позовом не погодився, надіславши відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на необґрунтованість й безпідставність позову, просив суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що обставини, про які вказує позивач у позовній заяві, не виключають подію та склад адміністративного правопорушення, оскільки під час патрулювання було зупинено автомобіль «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Просив у задоволенні позову відмовити.

09.09.2022 року до суду надійшов від відповідача лист, зі змісту якого вбачається, що відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів, які були закріплені 06.04.2022 року за працівниками поліції не збереглися, оскільки строк зберігання відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів є обмеженим.

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження обставин в їх сукупності, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п. 4 розділа І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791 - 2798 цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права керування.

Так, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова (751/7584/21) від 18.11.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12.01.2022 року постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова (751/7584/21) від 18.11.2021 року залишено без змін.

Судом встановлено, що 06.04.2022 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Задриборода М.О. складено постанову серії ДБ 18 № 814392 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.04.2022 року о 23:00 год. в м. Вінниця, вул. Привокзальна, 1, керував транспортним засобом «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучі позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини послугували підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 20 400 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Позивач зазначає, що дійсно постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова (751/7584/21) від 18.11.2021 року, яка набрала законної сили 12.01.2022 року, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим зазначає, що 06.04.2022 року позивач не керував транспортним засобом Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , а лише перебував в салоні автомобіля.

Суд критично ставиться до зазначених тверджень позивача, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2022 року (Справа № 127/7472/22) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КупАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, з оплатним вилучення транспортного засобу Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17.08.2022 року вищезазначену постанову змінено, виключено з резолютивної частини постанови накладеного на позивача додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 . В іншій частині постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2022 року залишено без змін.

Зазначеними постановами судів встановлено, що 06 квітня 2022 року о 23:00 в м. Вінниця вул. Привокзальна, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя та неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки під час безперервної відеофіксації кам. 468924. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, судовими рішеннями Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2022 року та Вінницького апеляційного суду від 17.08.2022 року встановлений факт того, що 06.04.2022 року о 23:00 в м. Вінниця вул. Привокзальна, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим водійських прав та з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив відсутність належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Згідно із ст. 139 КАС України, сплачений судовий збір покладається на позивача і не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73, 77, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Митрофанова