Справа № 580/1232/22
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1232/22 Суддя першої інстанції: Кульчицький С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо невиплати заборгованості грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року до 10 вересня 2020 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року до 10 вересня 2020 року в сумі 11232 грн 00 коп;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року в сумі 3179 грн 13 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року до вересня 2016 року, грудень 2016 року, з лютого 2017 року до вересня 2019 року, з серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року до вересня 2016 року, грудень 2016 року, з лютого 2017 року до вересня 2019 року, з серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року та індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду. Також відповідач вказує на те, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, тому позивач може захищати своє право на певні виплати лише за період з січня 2019 року. Додатково відповідач наголошує на тому, що не заперечує наявність у позивача права на отримання доплати за службу в нічний час за період з січня по вересень 2019 року та за серпень 2020 року і для отримання відповідних коштів йому було запропоновано надати реквізити карткового рахунку. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються також на тому, що підстави для індексації грошового забезпечення поліцейських виникли лише 24 жовтня 2017 року після набрання чинності відповідними змінами до Порядку індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07 вересня 2020 року № 232 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 10 вересня 2020 року звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Позивач 06 січня 2022 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити йому доплату за службу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року до 10 вересня 2020 року в сумі 11232 грн 00 коп та заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року в сумі 3179 грн 13 коп.

Листом від 24 лютого 2022 року № 29/Д-8 позивачу було повідомлено, що доплата за роботу в нічний час за жовтень-листопад 2016 року, січень 2017 року, жовтень-грудень 2019 року, січень-липень 2020 року йому нарахована та виплачена. Також позивачу було повідомлено, що йому нараховано доплату за службу в нічний час за період з січня 2019 року по вересень 2019 року та за серпень 2020 року і для її отримання необхідно надати реквізити карткового рахунку. Водночас підстави для проведення такої виплати за інші періоди відсутні. Крім того зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», яка набрала чинності 24 жовтня 2017 року, внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, а саме - грошове забезпечення поліцейських віднесено до доходів, які підлягають індексації. Відповідно виплата індексації грошового забезпечення поліцейських здійснюється починаючи з листопада 2017 року.

Не погоджуючись із таким рішення Головного управління Національної поліції в Черкаській області, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що за періоди з жовтня 2016 року до листопада 2016 року, січень 2017 року, з жовтня 2019 року до липня 2020 року позивачу нараховано та виплачено доплату за службу в нічний час. На підтвердження виплати позивачу доплати за нічні зміни у період з 07 листопада 2015 року до вересня 2016 року, грудень 2016 року, з лютого 2017 року до вересня 2019 року, з серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року відповідач належних та допустимих доказів не надав, в той час як доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988.

Також суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Відсутність на момент виникнення спірних правовідносин підзаконного нормативно-правового акту для реалізації відповідачем обов`язку щодо індексації грошового забезпечення позивача, за висновком суду першої інстанції, не є правомірною підставою для його бездіяльності.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, адже вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 5 ст. 94 вказаного Закону грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

У свою чергу ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

За правилами ч. 1 ст. 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Перелік грошових доходів громадян, які підлягають індексації, додатково визначено в п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782, що набрала законної сили 24 жовтня 2017 року, до вказаної норми права внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Разом з тим факт приведення п. 2 Порядку № 1078 у відповідність до вимог ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» лише 24 жовтня 2017 року не є підставою для позбавлення позивача гарантованого права на нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби, що передував прийняттю постанови Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782.

Відповідач наполягає на тому, що до внесення відповідних змін до п. Порядку № 1078 були відсутні підстави для індексації грошового забезпечення позивача.

Разом з тим такі доводи скаржника суперечать положенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», які прямо передбачають, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі - оплата праці (грошове забезпечення).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення також за період з 01 березня 2016 року до 31 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 94 вказаного Закону поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Положеннями пп. 3 п. 5 вказаної Постанови встановлено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з п. 11 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

На час апеляційного розгляду справи між сторонами справи відсутній спір щодо фактичної роботи позивача в період листопада 2015 року до вересня 2016 року, грудень 2016 року, з лютого 2017 року до вересня 2019 року, з серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року у нічну зміну.

Заперечення Головного управління Національної поліції в Черкаській області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 полягають в тому, що між сторонами справи відсутній спір щодо права на виплату доплати за службу в нічний час за період з січня по вересень 2019 року та за серпень 2020 року, адже відповідну виплату за вказаний період йому нараховано і буде виплачено невідкладно після отримання відомостей про реквізити його карткового рахунку.

Під час розгляду і вирішення апеляційної скарги колегія суддів враховує, що листом від 24 лютого 2022 року № 29/Д-8 позивачу дійсно було повідомлено про нарахування доплати за службу в нічний час за період з січня 2019 року по вересень 2019 року та за серпень 2020 року і роз`яснено, що для її отримання необхідно надати реквізити карткового рахунку. Водночас визначальним для вирішення справи є те, що трудові відносини, пов`язані з проходженням служби в поліції, між сторонами справи вже припинені і на час ухвалення рішення судом першої інстанції відповідні кошти залишаються невиплаченими ОСОБА_1 .

За таких обставин рішення суду від 20 липня 2022 року не призведе до виникнення у відповідача обов`язку повторно виплатити позивачу доплату за службу в нічний час за період з січня 2019 року по вересень 2019 року та за серпень 2020 року.

Заперечення Головного управління Національної поліції в Черкаській області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ґрунтуються також на тому, що відповідно до п. 11 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку зазначеному доводу, колегія суддів виходить з того, що предметом правового регулювання Порядку № 260 є визначення порядку виплати грошового забезпечення, зокрема поліцейським, за місцем служби. Він покликаний встановити порядок дій відповідного органу в процесі нарахування і виплати грошового забезпечення і розрахований на регулювання відповідних правовідносин в умовах відсутності спору між їх учасниками.

Як вже зазначалося, Порядок № 260 був прийнятий на виконання ст. 95 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2 Постанови № 988, якими Міністру внутрішніх справ України надано право встановлювати саме порядок виплати грошового забезпечення.

Відповідно п. 11 розділу І Порядку № 260 є нормою права, яка визначає порядок (умову) виплату грошового забезпечення (невиплаченого чи виплаченого в меншому розмірі) в безспірному порядку на підставі звернення поліцейського.

Натомість посилання на п. 11 розділу І Порядку № 260 як на норму права, що перешкоджає стягненню невиплачених поліцейському сум грошового забезпечення за період, який виходить за визначені в ньому часові рамки, в судовому порядку колегія суддів вважає необґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Черкаській області містить також заперечення проти висновків суду першої інстанції про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 поданий у межах встановленого строку.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та ненадання документа про сплату судового збору.

Позивач подав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що за подачу позовної заяви про стягнення заробітної плати судовий збір не сплачується, а строки звернення до суду за вирішенням того спору не застосовуються згідно зі ст. 233 КЗпП України.

Ухвалою суду від 21 березня 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Надалі відповідач звернувся до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду. Ухвалою суду від 20 липня 2022 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено з посиланням на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються нарахування та виплати заробітної плати, на які строк звернення згідно зі ст. 233 КЗпП України не поширюється.

Перевіряючи обґрунтованість такого висновку, колегія суддів враховує, що на час виникнення спірних правовідносин та на час звернення до суду з цим позовом положеннями ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідач наполягає на тому, що зазначена норма не застосовується до спірних правовідносин, які пов`язані з проходженням публічної служби, тому строк звернення до суду з відповідним позовом встановлений саме ч. 5 ст. 123 КАС України.

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам, колегія суддів враховує, що ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Водночас Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які регулювали б строк звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду з позовом про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

У свою чергу ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення зазначеної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з вказаним рішенням поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні», «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними, про що зазначено у постанові від 28 липня 2022 року у справі № 300/6805/21.

Спір у цій справі стосується перерахунку та виплати доплати за службу в нічний час, на яку позивач має право згідно з умовами проходження служби в поліції та індексації грошового забезпечення, виплата якої є державною гарантією, встановленою Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», а тому звернення до суду з цим позовом не обмежується будь-яким строком згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Черкаській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 20 липня 2022 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест