Справа № 580/5136/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року справа № 580/5136/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 листопада 2021 року по 30 вересня 2022 року включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 листопада 2021 року по 30 вересня 2022 року включно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в день звільнення позивача зі служби в поліції належна сума компенсації за невикористані дні відпусток за 2020 рік не виплачена. Остаточний розрахунок при звільненні з поліції відповідачем проведено лише 30.09.2022. Позивач вважає, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на спірні правовідносини не розповсюджуються норми Кодексу законів про працю України, так як в нормах спеціального законодавства не передбачено можливості його застосування. Разом з тим, компенсація за невикористані дні відпусток за 2020 рік виплачена позивачу на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №580/1494/22. Отже, зазначені кошти не є сумою, що належала до виплати позивачу станом на день звільнення. За вказаних обставин просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 11.11.2012 №341о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням).

При звільненні позивача зі служби в поліції 11.11.2021 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної та додаткової відпустки за 2020 рік йому не виплачена, тому позивач звернувся із позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №580/1494/22, яке набрало законної сили 03.08.2022 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 рік та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 рік.

Згідно листа Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 06.12.2022 №1155/29/01-2022 одноразова грошова допомога в сумі 7 772, 63 грн перерахована на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 28.09.2022 №11246.

Вважаючи, що відповідач не провів з ним повного розрахунку при звільненні у визначені строки, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України визначено, що під час звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від установи провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові під час звільнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові під час звільнення, власник або уповноважений ним орган повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявного спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22.02.2012 № 4-рп/2012 у справі №1-5/2012 зазначив, за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За загальним правилом, норми спеціального законодавства є пріоритетними перед нормами загальними. Норми КЗпП України належать застосуванню у разі, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Оскільки спеціальним законодавством, не врегульовано оплату праці поліцейських, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, з метою забезпечення рівності у трудових відносинах, суд доходить висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, що складаються під час звільнення зі служби в Національній поліції України.

Аналогічні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 04.09.2020 у справі №120/2005/19-а та від 30.04.2020 у справі №140/2006/19.

Відповідач зазначає, що положення ст. 117 КЗпП України, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, позаяк виплачена позивачу компенсація за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 рік здійснена на виконання судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №580/1494/22, яке набрало законної сили 03.08.2022, відтак не є сумою, що належала до виплати позивачу станом на день звільнення.

Суд вважає необґрунтованими вказані доводи відповідача, виходячи з наступного.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17 якщо між роботодавцем та колишнім працівником виник спір про розміри належних звільненому працівникові сум, то у тому разі, коли спір вирішено на користь працівника, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити відшкодування, зазначене в ч. 1 статті 117 КЗпП України. Під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем.

ВПВС у постанові від 26.02.2020 у справі №821/1083/17, з покликанням на постанову від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц зазначила, що оскільки ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, що передбачені після звільнення, за загальними правилами, встановленими Цивільним кодексом України, не припиняє відповідний обов`язок роботодавця, то відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, у тому числі й після прийняття судового рішення.

Судом встановлено, що позивача звільнено із займаної посади наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 11.11.2012 №341о/с. При звільненні із займаної посади позивачу не виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 рік.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №580/1494/22, яке набрало законної сили 03.08.2022 відповідач 30.09.2022 виплатив позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік та за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 рік у сумі 7 772, 63 грн, що підтверджується листом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 06.12.2022 №1155/29/01-2022 та випискою з карткового рахунку позивача.

Відтак, останню виплату належних позивачу сум здійснено 30.09.2022.

Отже, у зв`язку з невиплатою відповідачем належних позивачу сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, останній набув право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 листопада 2021 року по 30 вересня 2022 року включно.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 і застосовується у інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п. 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Положеннями п. 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, за правилами встановленими статтею 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992, 40 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 листопада 2021 року по 30 вересня 2022 року включно.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м.Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 листопада 2021 року по 30 вересня 2022 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м.Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ