Справа № 953/6264/22
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6264/22
Провадження № 2-а/953/72/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання - Дерев`янко Д.Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - інспектор роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губар Віталій Олександрович,

відповідач - Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області,

представник відповідача - Іващенко Олександр Олександрович,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губаря Віталія Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

06 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до Київського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО№18 №663332 від 28 жовтня 2022 року, яка винесена інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губарем Віталієм Олександровичем та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 жовтня 2022 року постановою серії ДПО18 №663332 про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване неавтоматичному режимі, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень. Вважає зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, під час винесення постанови відповідач, не розібравшись із ситуацією та не дослідивши всіх обставин справи, виніс оскаржувану постанову, чим порушив вимоги ст.. 245 та ст.. 280 КУпАП щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Згідно вказаної постанови позивач нібито керував транспортним засобом Део Ланос реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. При цьому, основним доказом вини позивача. Відповідач вважає інформацію з відомчої бази даних МВС про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Київського районного суду міста Полтави, яка позивачем була оскаржена до апеляційного суду. Згідно постанови суду, строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється з дня дачі або вилучення посвідчення водія, а саме з 23 квітня 2021 року, відповідно до чого строк позбавлення позивача прав керування транспортними засобами сплинув 23 квітня 2022 року. Отже, позивач вважає, що відповідачем оскаржувана постанова була винесена передчасно, підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності не було, жодних доказів на підтвердження вини позивача відповідач не мав. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем порушені його права, передбачені ст.. 268 КУпАП щодо надання доказів на підтвердження вини, встановлення та допиту свідків, право на правову допомогу та надання пояснень по справі.

11 січня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі і не погодився з доводами і аргументами відповідача, викладеними у відзиві на адміністративний позов. Окрім викладених в адміністративному позові обставин, представник позивача зазначив наступне. Постанова Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року, на яку посилається представник відповідача, була скасована постановою Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року, відповідно до якої провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. Після спливу річного строку розгляду адміністративної справи, позивач звертався о УПП в Харківській області з приводу повернення вилученого посвідчення водія, однак йому було повідомлено, що відділ адміністративної практики під час воєнного стану не працює. Маючи законне право на отримання посвідчення водія незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення, згідно ст.. 265-2 КУпАП, вважає, що на законних підставах використовував з 24 квітня 2022 року електронне посвідчення водія в додатку «Дія».

Аргументи учасників справи.

05 грудня 2022 року представник Департаменту патрульної поліції Іващенко О.О. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступних обставин. 28 жовтня 2022 року відносно позивача інспектором УПП в Харківській області ДПП було винесено оскаржувану постанову. Повивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки згідно постанови суду строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється з дня дачі або вилучення посвідчення водія, а саме з 23 квітня 2021 року, відповідно до чого строк позбавлення позивача прав керування транспортними засобами сплинув 23 квітня 2022 року. Однак, з такими твердженнями відповідач не погоджується, посилаючись на норми права, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затверджений постановою КМУ №1086 від 17.12.2008 та ст..ст. 265-1, 317-1,, 321 КУпАП щодо обчислення позбавлення спеціального права, вважаючи, що позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду про позбавлення особи права керування транспортними засобами, яка набрала законної сили Згідно відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інспектором на місці зупинки транспортного засобу було встановлено, що 23 квітня 202 року відносно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №19300 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 202 року позивача визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Постанова набрала законної сили 16 серпня 2022 року. Відповідно до запису у протоколі про адміністративне правопорушення, на місці його вчинення працівниками поліції було вилучено посвідчення водія позивача серії НОМЕР_2 від 12 жовтня 2010 року та видано тимчасовий дозвіл н право керування транспортними засобами строком на три місяці.

Отже, по суті позивач визнає т підтверджує факт керування транспортним засобом DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вул. Ощепкова, 14/1 в м. Харкові 28 жовтня 2022 року о 00 годин 05 хвилин. Постановою суду позивача було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, таким чином строк позбавлення спливає 16 серпня 2023 року та після успішного складання в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Оскаржувана ж постанова винесена інспектором 28 жовтня 2022 року, коли строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами не сплив. Виходячи з наведеного, представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, діяв на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Інспектором були враховані всі обставини, що підлягають з`ясуванню, викладені в позові обставини є суб`єктивною думкою позивача та не спростовує акту вчинення правопорушення, а навпаки, твердження позивача свідчать про те, що він намагається уникнути відповідальності.

Рух справи

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2022 року адміністративний позов залишено без руху, встановлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 15 листопада 2022 року по провадження справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2022 року клопотання позивача про залучення в якості співвідповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області - задоволено: залучений до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губаря Віталія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції особі Управління патрульної поліції в Харківській області ().

Участь у справі сторін та інших учасників.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини неприбуття не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

28 жовтня 2022 року інспектором взводу роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губарем Віталієм Олександровичем винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №663332, зі змісту якої слідує, що 28 жовтня 2022 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Ощепкова, 14/1 в м. Харкові. При цьому, на підставі постави Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року був позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Постановою Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень та позбавлення права керування транспортним засобом.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року постанову Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року скасовано, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених с. 38 КУпАП. Постанова набрала законної сили 19 грудня 2022 року.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень пункту 11 частини 1статті 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На виконання приписів частини п`ятої статті 14 Закону 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Статтею 16 Закону 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до приписів п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно з пп. «а» п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закон 3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону 3353-XII).

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Згідно з частиною 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З аналізу наведеного слідує, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП слугувало керування позивачем 28 жовтня 2022 року о 00 годині 05 хвилин транспортним засобом DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_3 по вул. Ощепкова, 14/1 в м. Харкові, за наявності постанови Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до частини 1статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На виконання положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами частини 10 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" встановлено заборону керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як встановлено судом з наданих сторонами документів, під час зупинки автомобіля DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , інспектором поліції було виявлено наявне у ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, що в свою чергу і слугувало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Дійсно, постановою Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень та позбавлення права керування транспортним засобом.

Отже, станом на момент зупинення працівниками поліції транспортного засобу позивача (28.10.2022), останній був позбавлений права керування транспортними засобами.

Разом з цим, доказів про те, що позивач був обізнаний зі змістом постанови Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року матеріали справи не містять.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року постанову Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року скасовано, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених с. 38 КУпАП. Постанова набрала законної сили 19 грудня 2022 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року, оскільки не був присутнім під час ухвалення постанови, у зв`язку з чим апеляційний суд визнав причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновив його.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, станом на 28 жовтня 2022 року доказів обізнаності ОСОБА_1 про наявність постанови Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року про притягнення його до відповідальності внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік відповідачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

В подальшому вказана постанова скасована апеляційним судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

За змістом ст.. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, виходячи з наведеного, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки у разі скасування постанови про накладення адміністративного стягнення апеляційним судом, така постанова не створює юридичних наслідків. Отже, у зв`язку із скасуванням апеляційним судом постанови Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року ОСОБА_1 вважається таким, що не був позбавлений права керування транспортними засобами.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відсутність будь-якого доказу повідомлення позивача про накладення на нього стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП не дає можливості встановити ані дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП, ані наявність складу правопорушення в діях особи, яку притягають до відповідальності.

Статтею 77 Кодексу адміністративного правопорушення встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З урахуванням зазначеного, враховуючи встановлені обставини та приписи чинного законодавства, суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи ту обставину, що суд дійшов висновку про скасування постанови в зв`язку з відсутністю підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, через скасування постанови Київського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2022 року, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 354/512/16-а, від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Щодо судових витрат

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.132 КАС України,судові витрати складаються із судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору,порядок його сплати,повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Як встановлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17,з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору, який необхідно позивачу було сплатити за подання вказаного адміністративного позову станом на день подання позову, а саме станом на 07 листопада 2022 року, складав 496,20 гривень.

Позивачем під час пред`явлення адміністративного позову до суду сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією № від 06 листопада 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновкук про задоволення адміністративного позову, судовий збір у розмірі 496,20 гривень стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губаря Віталія Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №663332 від 28 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 та накладення штрафу у розмірі 20400 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 496,20 гривень, стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер олікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Губар Віталій Олександрович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315А.

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, , юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Т.В.Бобко