Справа № 120/6737/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 р. Справа № 120/6737/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області до Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

23.08.2022 поштою до суду надійшла позовна заява комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області (далі КНП "Шаргородська міська лікарня") до Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі Шаргородський ВДВС) про:

- визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 27.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69509279 в частині стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору в розмір 26 000,00 грн;

- визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 16.08.2022 про накладення на боржника (позивача) штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 69509279 за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 у цивільній справі № 152/1498/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП "Шаргородська міська лікарня" про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 в частині визнання незаконним наказу КНП "Шаргородська міська лікарня" від 04.01.2022 № 4 про припинення трудового договору із ОСОБА_1 , визнання недійсним та зобов`язання скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022 скасовано та постановлено в цій частині нове рішення. Визнано незаконним та скасовано наказ КНП "Шаргородська міська лікарня" від 04.01.2022 № 4 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади провізора загально-медичного відділу КНП "Шаргородська міська лікарня" від 04.01.2022 за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Зобов`язано КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022. В іншій частині рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 09.02.2022 залишено без змін.

На виконання вищезазначеного судового рішення 26.07.2022 Шаргородський районний суд Вінницької області видав виконавчий лист № 152/1498/21, який стягувачка пред`явила до примусового виконання.

27.07.2022 старший державний виконавець Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 69509279 щодо зобов`язання КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022. Крім того, цією постановою вирішено стягнути з боржника (позивача) виконавчий збір у сумі 26 000,00 грн.

Разом з тим позивач зазначає, що 25.07.2022 заступник головного лікаря КНП "Шаргородська міська лікарня" Шелінговською Е. видав наказ "Про скасування наказу про припинення трудового договору ОСОБА_1 " на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у справі № 152/1498/21. Однак внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 виявилося неможливим, оскільки ще 17.02.2022 стягувачка отримала свою трудову книжку особисто і за внесенням запису не зверталась.

Крім того, 08.08.2022 позивач повідомив ОСОБА_1 про те, що постанова Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 КНП "Шаргородська міська лікарня" виконана, оскільки видано наказ про скасування наказу про її звільнення від 04.01.2022. Незважаючи на це, 16.08.2022 старшим державним виконавцем Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. винесено постанову про накладення на підприємство штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання вимог виконавчого листа № 152/1498/21 від 26.07.2022.

Таким чином, позивач вважає, що він виконав постанову Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у цивільній справі № 152/1498/21, а тому державний виконавець протиправно виніс постанову про відкриття провадження в частині стягнення з КНП "Шаргородська міська лікарня" виконавчого збору в розмір 26 000,00 грн та постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою суду від 29.08.2022 позовну заяву КНП "Шаргородська міська лікарня" залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви у спосіб сплати судового збору в сумі 2481,00 грн та подання суду відповідних доказів.

09.09.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою суду від 14.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом КНП "Шаргородська міська лікарня" та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, вказаною ухвалою:

1) відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України;

2) на підставі положень ст. 49 КАС України за ініціативою суду залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (стягувача у виконавчому провадженні № 69509279); при цьому третій особі встановлено 2-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання пояснень щодо позову з дотриманням правил, встановлених частинами другою-четвертою статті 162 КАС України;

3) вирішено витребувати з Шаргородського ВДВС та зобов`язати його у 2-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69509279.

20.09.2022 електронною поштою та 22.09.2022 звичайною поштою від відповідача надійшла заява про неможливість надання копій матеріалів виконавчого провадження № 69509279 на вимогу суду. Відповідач зазначив, що оригінали цього виконавчого провадження були витребувані Шаргородським районним судом Вінницької області згідно з ухвалою від 08.08.2022 у справі № 152/759/22.

26.09.2022 поштою до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Костриці В.С., в яких третя особа виступає на стороні відповідача та позовні вимоги КНП "Шаргородська міська лікарня" заперечує.

Третя особа звертає увагу, що жодними належними й допустимими доказами не підтверджуються твердження позивача про те, що рішення суду було виконано до відкриття виконавчого провадження чи є виконаним станом на це час, або ж що через вину стягувача виконання рішення суду не доведено до кінця.

Третя особа наголошує, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до КНП "Шаргородська міська лікарня" з проханням добровільно виконати рішення суду, ухвалене на її користь, та усіляко цьому сприяла. Натомість позивач лише видав наказ № 153/8 від 25.07.2022 "Про скасування наказу про припинення трудового договору ОСОБА_1 ", який суперечить чинному законодавству та не свідчить про виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у цивільній справі № 152/1498/21. Відтак ОСОБА_1 була змушена пред`явити виконавчий лист до примусового виконання в органи державної виконавчої служби.

Відтак, на думку третьої особи, державний виконавець діяв правомірно, відкривши виконавче провадження та наклавши на боржника штраф за невиконання судового рішення без поважних причин.

Крім того, у своїх письмових поясненнях представник третьої особи заявив перед судом ряд клопотань, а саме:

1) про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України з тих підстав, що, як вважає третя особа, справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і повинна розглядатися в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України);

2) про застосування наслідків пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин у вигляді відмови у задоволення позову;

3) про зупинення провадження в адміністративній справі до вирішення цивільної справи № 152/759/22 щодо оскарження боржником КНП "Шаргородська міська лікарня" рішень та дій державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А., прийнятих (вчинених) в межах виконавчого провадження № 69509279, та цивільної справи № 152/907/22 за позовом ОСОБА_1 до КНП "Шаргородська міська лікарня" про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Клопотання в цій частині мотивоване тим, що рішення суду у вказаних справах справі безпосередньо впливатиме на результати розгляду цієї справи, що свідчить про необхідність її зупинення на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Ухвалою суду від 26.09.2022:

- відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про закриття провадження в адміністративній справи № 120/6737/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України;

- клопотання третьої особи про застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду задоволено частково, позовну заяву КНП "Шаргородська міська лікарня" залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку з дня вручення (отримання) ухвали для усунення недоліків позовної заяви, виявлених на стадії судового розгляду справи, у спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску такого строку в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 27.07.2022 № 69509279 щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 26 000,00 грн;

- відкладено розгляд клопотання третьої особи про зупинення провадження в адміністративній справі № 120/6737/22.

05.10.2022 поштою до суду надійшла заява представника позивача, подана на виконання вимог вищезазначеної ухвали, до якої додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 07.10.2022 заяву (клопотання) позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення, а позовну заяву КНП "Шаргородська міська лікарня" без розгляду на підставі положень п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 27.07.2022 ВП № 69509279 щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 000,00 грн.

Ухвалою суду від 10.10.2022 частково задоволено клопотання третьої особи про зупинення провадження в адміністративній справі та вирішено зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 152/759/22 за скаргою комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області на рішення та дії старшого державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Тютюнник Н.А., за участю заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_1 . Учасникам справи запропоновано письмово повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

29.12.2022 поштою від представника третьої особи, адвоката Костриці В.С., до суду надійшло повідомлення, у якому зазначається, що ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.10.2022 у справі № 152/769/22, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2022, відмовлено у задоволенні скарги комунального некомерційного підприємства "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області на дії державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 69509279.

Вказане письмове повідомлення суд розцінив як клопотання представника третьої особи про поновлення провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 16.01.2023 вказане клопотання задоволено, провадження у цій справі поновлено зі стадії, на якій його було зупинено.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені учасниками доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд при вирішенні спору керується такими мотивами.

Предметом оскарження в цій справі, з урахуванням ухвали суду від 07.10.2022, є постанова старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А. від 16.08.2022, якою на позивача, як на боржника у виконавчому провадженні № 69509279, накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин виконавчого листа Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/1498/21 від 26.07.2022 про зобов`язання КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення з роботи за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу положень ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Положеннями пунктів 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

В силу положень ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Положеннями частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, приймаючи рішення про накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таким чином, зміст правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою наслідки, встановлені приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, на час прийняття рішення про накладення штрафу, державний виконавець має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З наведеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою державного виконавця на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 у справі № 152/1498/21, якою КНП "Шаргородська міська лікарня" зобов`язано скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення з роботи за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022.

Позивач не погоджується з такою постановою, оскільки вважає, що він вжив усіх заходів з метою повного виконання рішення суду зобов`язального характеру, тоді як неможливість його виконання обумовлюється поважними причинами: внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 виявилося неможливим, оскільки ще 17.02.2022 стягувачка отримала свою трудову книжку особисто і за внесенням запису не зверталася, тоді як 25.07.2022 заступник головного лікаря Шелінговська Е. видала наказ про скасування наказу про припинення трудового договору із ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Натомість третя особа (стягувачка) ОСОБА_1 з твердженнями позивача не погоджується та у своїх письмових поясненнях зауважує, що, на її думку, наказ КНП "Шаргородська міська лікарня" від 25.07.2022 № 153/8 не лише не свідчить про добровільне виконання позивачем рішення суду, але й суперечить чинному законодавству, у зв`язку з чим був оскаржений до суду у справі № 152/907/22, в якій, серед іншого, заявлено позовну вимогу про визнання такого наказу протиправним та його скасування в частині пунктів 2 і 3. Крім того, третя особа наголошує на тому, що станом на дату прийняття державним виконавцем постанови від 27.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69509279 та постанови від 16.08.2022 про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн у цьому виконавчому провадженні за невиконання рішення суду без поважних причин, позивач КНП "Шаргородська міська лікарня" не виконав вимог за виконавчим документом, а тому його позовні вимоги є безпідставними.

Отже, ключовим для вирішення публічно-правового спору у цій справі є питання щодо виконання/невиконання позивачем, як боржником у виконавчому провадженні № 69509279, виконавчого листа Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/1498/21 від 26.07.2022 про зобов`язання КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення з роботи за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022

Разом з тим, як встановлено судом, в провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 152/759/22 за скаргою КНП "Шаргородська міська лікарня" на рішення та дії старшого державного виконавця Шаргородського ВДВС Тютюнник Н.А., за участю заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_1 .

У вказаній справі позивач просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 69509279 та скасувати відповідну постанову державного виконавця від 27.07.2022.

Водночас, як видно зі змісту скарги КНП "Шаргородська міська лякарня" від 08.08.2022 № 988, незаконність рішень та дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження позивач обґрунтовував фактом виконання рішення суду апеляційної інстанції до відкриття виконавчого провадження та до спливу строку на його добровільне виконання.

Таким чином, визначальне для цієї адміністративної справи питання було предметом судового розгляду в цивільній справі за № 152/759/22.

Саме у зв`язку з цим провадження у цій справі зупинялося судом до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі, і сторони та третя особа погодилися з такою необхідністю, оскільки не оскаржували ухвалу суду від 10.10.2022 про зупинення провадження в адміністративній справі.

Водночас, як встановлено судом, ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.10.2022 у справі № 152/769/22 відмовлено у задоволенні скарги КНП "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області на дії державного виконавця Шаргородського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 69509279.

Вказане судове рішення залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2022, а отже, набрало законної сили.

При цьому, відмовляючи у задоволенні скарги КНП "Шаргородська міська лікарня", суд дійшов висновку, що рішення та дії державного виконавця були правомірними і що судове рішення, ухвалене на користь ОСОБА_1 в цивільній справі № 152/1498/21, залишається невиконаним в тому числі на дату вирішення скарги.

Серед іншого суд зауважив, що боржнику було відомо про постанову Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 № 152/1498/21 та про дії, які необхідно вчинити для її виконання, а саме: КНП "Шаргородська міська лікарня" слід було скасувати запису трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України від 04.01.2022. Для цього, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, першочергово боржник повинен був видати відповідний наказ про скасування запису у трудовій книжці стягувачки про її звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України від 04.01.2022. Однак боржник такого наказу не видавав, а тому рішення суду до цього часу не виконано. Водночас суд відхилив посилання представника боржника на те, що ОСОБА_1 ухиляється від надання своєї трудової книжки для внесення до неї відповідного запису на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022, оскільки відповідний наказ, який є підставою для внесення записів до трудової книжки стягувачки, так і не був виданий, а відтак внести запис до трудової книжки не є можливим.

Також суд зазначив, що виданий боржником наказ №152§8 від 25.07.2022 "Про скасування наказу про припинення трудового договору ОСОБА_1 " на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022 № 152/1498/21, яким скасовано наказ про припинення договору ОСОБА_1 № 4 від 04.01.2022 згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довірою, як такий що не набрав чинності, не є виконанням постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022, не відповідає виконавчому листу від 14.07.2022 № 152/1498/21, а формулювання у вказаному наказі "начальнику відділу кадрів внести необхідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 " не розкриває, які саме зміни необхідно внести до трудової книжки стягувачки.

Відтак за наслідками вирішення справи суд дійшов висновку, що скаржник КНП "Шаргородська міська лікарня" не надав суду жодних документів, які б свідчили про скасування запису у трудовій книжці ОСОБА_1 у відповідності з текстом резолютивної частини постанови Вінницького апеляційного суду від 14.07.2022.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджується факт невиконання боржником у виконавчому провадженні № 69509279 рішення про зобов`язання КНП "Шаргородська міська лікарня" скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про її звільнення з роботи за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України від 04.01.2022.

Водночас в силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з урахуванням судового рішення у справі № 152/769/22 та доказів, зібраних під час розгляду цієї справи, суд вважає доведеним, що на час відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови боржником не було виконано судового рішення, ухваленого на користь стягувачки, у визначені таким рішенням порядок і спосіб.

Крім того, суд вважає, що позивач не надав суду належних й достовірних доказів, які б дійсно свідчили про неможливість виконання ним відповідного судового рішення з певних об`єктивних причин, зокрема з вини стягувачки, а ті докази та доводи, що були надані (наведені) позивачки повністю спростовуються доказами і доводами третьої особи та висновками рішення суду у справі № 152/769/22.

Суд наголошує, що обов`язок з належного та своєчасного виконання судового рішення покладається насамперед на боржника.

Отже, саме боржник зобов`язаний вжити усіх можливих заходів для виконання судового рішення у той спосіб та порядок, які визначені судом рішенням.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом вимог статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантовано право кожного на справедливий суд.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року).

Таким чином, органи державної влади та місцевого самоврядування, державні та комунальні підприємства, їх службові та посадові особи зобов`язані вживати усіх передбачених законом заходів для виконання судових рішень своєчасно та в повному обсязі, що є однією з важливих гарантій дотримання права особи на справедливий суд.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що на дату винесення оскаржувана постанова державного виконавця ВП № 69509279 від 16.08.2022 про накладення на боржника (позивача) штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду без поважних причин була прийнята відповідачем на підставах, у спосіб та в порядку, що передбачені чинним законодавством, за відсутності поважних причин для невиконання боржником судового рішення зобов`язального характеру.

Відповідно до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів учасників судового процесу, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову КНП "Шаргородська міська лікарня" належить відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України, якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: комунальне некомерційне підприємство "Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Вінницької області (, місцезнаходження: вул. Чорновола, 9, м. Шаргород, Вінницька область, 23500);

2) відповідач: Шаргородський відділ державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 220, м. Шаргород, Вінницька область, 23500);

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 20.01.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович