Справа № 140/8251/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8251/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Горохівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі Горохівський відділ УДМС України у Волинській області) про визнання протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ (далі - Положення №2503-ХІІ); зобов`язання оформити та видати паспорт у формі паспортної книжечки відповідно до вказаного Положення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що у вересні 2022 року звернулась до відповідача із заявою, в якій просила оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у виді книжечки, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, у зв`язку з релігійними переконаннями. В заяві також відмовлялася від паспорта типу ID-картки, від надання згоди на обробку і зберігання персональних даних в реєстрі, від зняття біометричних даних. За результатами розгляду заяви відповідач письмово повідомив про неможливість оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки, оскільки чинний порядок передбачає видачу документів у вигляді ID-карток.

Позивач вважає, що збір біометричних параметрів людини для їх розміщення в електронних, ідентифікаційних і аутентифікаційних пристроях і базах даних для подальшої автоматичної ідентифікації безпосередньо принижує честь і гідність особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від такої ідентифікації. Відмова відповідача в оформленні та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки є прямим втручанням в особисте життя. З цих підстав позивач вважає дії відповідача протиправними, а відповідь-відмову такою, що суперечить законодавству України та міжнародним законодавчим актам.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечив (а.с.16-20). В обґрунтування цієї позиції зазначив, що частиною четвертою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено виготовлення паспорта громадянина України тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, всім визначеним законодавством категоріям громадян, починаючи з чотирнадцятирічного віку. 26 лютого 2019 року ОСОБА_1 за своїм добровільним волевиявленням вперше звернулася для оформлення паспорта громадянина України у формі картки типу ІD-картки та у заяві-анкеті надала згоду на обробку персональних даних засобами Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідач вважає, що у такий спосіб позивач свій альтернативний вибір уже зробила, оформивши паспорт громадянина України у формі картки, й підстави для видачі паспорта у формі книжечки відсутні.

З урахуванням наведеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою-анкетою №2987024, у якій просила внести до Єдиного державного демографічного реєстру вказану у заяві інформацію у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України, та одночасно повідомила про незгоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук (а.с.22).

14 березня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала паспорт громадянина України у формі картки типу ІD-картки терміном дії до 14 березня 2023 року (а.с.4).

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Горохівського відділу УДМС України у Волинській області із заявою про оформлення та видачу їй паспорта громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, виключно у вигляді паспортної книжечки, а не у формі пластикової картки типу ІD-1 (а.с.23).

Листом від 18 жовтня 2020 року №0713-145/0713.1-22 Горохівський відділ УДМС України у Волинській області повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки на підставі заяви-анкети від 26 лютого 2019 року №2987024, яка одночасно є згодою на обробку персональних даних засобами Єдиного державного демографічного реєстру, позивачу оформлено паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у формі пластикової картки типу ІD-картки № НОМЕР_1 , який дійсний до 14 березня 2023 року. Одночасно роз`яснено про відсутність в особи, яка отримала паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, правових підстав для повернення дійсного та придатного для використання паспорту (а.с.6).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, позивач звернулась до суду із цим позовом.

При вирішенні цього спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Законом України від 20 листопада 2012 року №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до частин першої, другої статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років (частина третя статті 21 Закону №5492-VI).

Частина четверта вказаної статті Закону №5492-VI регламентує, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Водночас за змістом пункту 3 Положення №2503-XII бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За обставин цієї справи позивач ОСОБА_2 документована паспортом громадянина України у формі картки, термін дії якого до 14 березня 2023 року. Однак 03 жовтня 2022 року вона звернулася із заявою (вх. №Х-7/6/0713-22 від 12 жовтня 2022 року) про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Згідно з пунктом 16 Положення №2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Відповідно до пункту 17 Положення №2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

За приписами пунктів 1, 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (далі - Порядок №302), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пункт 6 Порядку №302 визначає, що обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія); 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Порядку №302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Окрім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456 затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за №620/33591 (далі - Тимчасовий порядок №620/33591).

Пункт 1 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку №456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Пунктом 1 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку №456 встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі: 1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження; 2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Згідно з пунктом 2 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку №456 для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2020 року під час розгляду адміністративної справи №260/99/19 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України, до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Однак подана позивачем заява від 03 жовтня 2022 року за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-XII. У вказаній заяві позивач не навела та не довела жодну з обставин, яка дає правові підстави для заміни чинного паспорта у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки.

Більше того, ОСОБА_1 самостійно звернулася із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки, та вона має з 14 березня 2019 року паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_1 , термін дії якого не закінчився, запис №063.

Отже, у відповідача відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки) в контексті правовідносин, що склались у цій справі.

Наведене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №160/1/21 у подібних правовідносинах.

Крім того, безпідставним є посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (45737, Волинська область, Луцький район, село Журавники, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Горохівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (45701, Волинська область, місто Горохів, вулиця Шевченка, будинок 27) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк