Справа № 357/10900/22
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/23/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий суддя Бондаренко О.В., при секретарі Кононюк П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
25.11.2022 представник позивача, адвокат Новогребельська Ірина Миколаївна, звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 10.11.2022 із мобільного застосунку «Дія» дізналась про наявність постанови про відкриття провадження ВП №70213217 від 03.11.2022, яка винесена на підставі примусового виконання постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №337 від 05.10.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст. 156 КУпАП України. Однак, ОСОБА_2 не отримувала постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №337 від 05.10.2022 ні нарочно, ні засобами поштового зв`язку, не була присутня та не викликалась на засідання адміністративної комісії для розгляду протоколу №314/22, який складено інспектором КП Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта». Лише 18.11.2022 представник позивача Новогребельська І.М. отримала постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області №337 від 05.10.2022. Вважає постанову №337 від 05.10.2022 про накладення адміністративного стягнення неправомірною, незаконною та такою, яка підлягає скасуванню, виходячи з наступного. В протоколі № 314/22 від 24.08.2022 року, зазначено, що 24.08.2022 о 14 годині 45 хвилин в приміщенні торгового павільйону «СЕЗАМ» за адресою: АДРЕСА_1 (власник ФОП ОСОБА_3 ) здійснено продаж пляшки горілки «Наливайко» 0,1 літра вартістю 28 грн. громадянкою ОСОБА_2 , без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим на думку відповідача порушено п. 1.1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022. Зазначає, що в протоколі № 314/22 від 24.08.2022 КП БМР «Муніципальна варта» зазначено, що правопорушення вчинене громадянкою ОСОБА_2 , а в постанові адміністративної комісії №337 від 05.10.2022 зазначено, що ОСОБА_2 є продавцем приміщення торгового павільйону «СЕЗАМ», томуне зрозуміло як адміністративна комісія могла встановити місце роботи позивача без підтверджуючих документів. Також, в протоколі №314/22 від 24.08.2022 КП БМР «Муніципальна варта» зазначено, що протокол складений на громадянку ОСОБА_2 на підставі ст.156 КУпАП, а в постанові №337 від 24.08.2022 року зазначено, що ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП, таким чином адміністративною комісією без належних на те правових підстав змінено правову кваліфікацію правопорушення, оскільки ст.156 КУпАП містить 3 частини порушень з різною кваліфікацією.Звертає увагу суду, що позивач ОСОБА_2 не перебуває в офіційних трудових відносинах з власником торгового павільйону «СЕЗАМ» за адресою: АДРЕСА_1 (власник ФОП ОСОБА_3 ), офіційно не працевлаштована і перебувала 24.08.2022 на стажуванні в павільйоні «СЕЗАМ», тому, складання протоколу №314/22 від 24.08.2022 КП БМР «Муніципальна варта» на ОСОБА_2 як на працівника є порушенням диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з ПФУ про доходи ОСОБА_2 з 2011 по 2022 рік.Відповідно до вищезазначених ОСОБА_4 за 2022 рік не отримувала доходу.Також, даний фактпідтверджується копією трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 з 03.08.2018, згідно якого останній запис в трудовій книжці в відомостях про роботу здійснений 03.08.2018 (запис про звільнення з роботи за угодою сторін).Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_2 не перебуває в трудових відносинах з власником павільйону «СЕЗАМ» ФОП ОСОБА_3 , не була прийнята на роботу ФОП ОСОБА_3 та проходила стажування в павільйоні «СЕЗАМ», в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3 .. Також, звертає увагу суду, що в протоколі №314/22 від 24.08.2022, який складено інспектором КП БМР «Муніципальна варта» на підставі ст.156 КУпАП, не зазначено інформації про вилучення пляшки горілки «Наливайко», про наявність фіскального чека та не доведено факту купівлі пляшки горілки «Наливайко» бухгалтерськими документами, що «поза розумним сумнівом» підтверджував чи спростовував продаж пляшки горілки «Наливайко».Також, в оскаржуваній постанові адміністративної комісії, є посилання на порушення рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022, проте не зазначено, які саме вимоги, вказаного рішення порушено.Також, представник акцентує увагу суду на тому, що постановою адміністративної комісії №337 від 05.10.2022 ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності до ч.2 ст.156 КУпАП, а відповідно до застосованої кваліфікації адміністративного порушення, визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека підпадає під кваліфікацію ст. 155-1 КУпАП.27.04.2022 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради прийнято рішення №227, відповідно до пп. 1.2,1.3 якого продаж алкогольних напоїв здійснювати виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та в кількості не більше ніж 2 одиниці в одні руки з часовим проміжком реалізації не менш як 2 години.Отже, вказаним рішенням ради передбачено обмеження в частині кількості продажу алкогольних напоїв в одні руки з певним часовим проміжком та в частині застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.Таким чином, враховуючи об`єктивну сторону правопорушення, що сформульовано в оскаржуваній постанові та зважаючи на диспозицію ч.2 ст.156 КУпАП - що в сукупних діях ОСОБА_2 відсутні ознаки проступку, за який частина 2 статті 156 КУпАП передбачає адміністративну санкцію.Постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області №337 від 05.10.2022 винесена з порушенням складу адміністративного правопорушення, який визначений частиною 2 статті 156 КУпАП, оскільки складена на суб`єкта правопорушення ОСОБА_2 , яка не є найманим працівником ФОП ОСОБА_3 ..Також, при винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки відсутності будь-яких розрахункових документів на реалізацію алкогольних напоїв та письмових пояснень особи, яка придбала вказані алкогольні напої.Тому, просить скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №337 від 05.10.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, а провадження у справі закрити.

30.11.2022 судом поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовною заявою, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, що підтверджується копією паспорта позивача, копією витягу з реєстру територіальної громади від 15.11.2022, індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ з 2011 по 2018 рік, копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.10.1992 (а.с. 15, 17, 28-33, 34-38).

З матеріалів справи (а.с. 21-22) вбачається, що 24.08.2022 інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2 складено протокол №314/22 про адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 24.08.2022 о 14 годині 45 хвилин інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_5 в приміщенні торгового павільйону «СЕЗАМ» за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_3 виявлено, що громадянкаХабарова ОСОБА_6 здійснила продаж пляшки горілки «Наливайко» 0,1 л ціною 28 грн. за пляшку, без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушила п. 1.1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Під час складення протоколу гр. ОСОБА_2 було роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить її підпис у протоколі. Крім того, протокол містить письмові пояснення останньої «з протоколом не згодна, все що зазначено у протоколі не відповідає дійсності». Також, вказано, що до протоколу додається фото та відео фіксація правопорушення. Екземпляр протоколу ОСОБА_2 вручено особисто 24 серпня 2022 року.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

05.10.2022 адміністративною комісією Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо гр. ОСОБА_2 було винесено постанову №337 про накладення адміністративного стягнення (а.с. 19-20), з якої вбачається, що громадянка ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, яке полягає в тому, що 24.08.2022 о 14 годині 45 хвилин в приміщенні торгового павільйону «СЕЗАМ» (власник ФОП ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж пляшки горілки «Наливайко» 0,1 літра вартістю 28 грн., без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушилавимоги Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади» підпункт 1.1 пункту 1.Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600,00 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За приписами ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 цього Кодексу.

Тобто, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Також, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №287 від 20 травня 2022 року внесено зміни в додаток до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24 липня 2018 року № 329 «Про уповноваження посадових осіб комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» на складання протоколів про адміністративні правопорушення» шляхом викладення його в новій редакції згідно додатку.

Відповідно до додатку до рішення виконавчого комітету міської ради від 20 травня 2022 року № 287 ОСОБА_5 уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а тому, вказаним рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області посадова особа Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» в місті Біла Церква уповноважена складати протоколи про адміністративні правопорушення.

При цьому у ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, за змістом п. 3 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Однак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 адміністративна комісія виконавчого комітету Білоцерківської міської ради допустила порушення прав позивача на захист, тобто на участь у розгляді адміністративної справи, не повідомивши її належним чином про час розгляду справи.

Тому, такі процесуальні порушення при розгляді адміністративної справи свідчать про те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки повідомлення особи, яка притягується до відповідальності, має на меті забезпечення участі такої особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби,що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статті 156 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП вбачається, що зазначена норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, порушення яких і буде підставою для адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

В оскаржуваній постанові адміністративної комісії, є посилання на порушення рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022.

Так, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі та території Білоцерківської міської територіальної громади» вирішено:1) з 23 червня 2022 року, враховуючи письмове погодження Білоцерківської районної військової адміністрації, на території Білоцерківської міської територіальної громади торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі здійснювати:1.1.виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій;1.2. в торгівельних мережах (магазинах) з 11 годин 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин;1.3. в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, з 11 годин 00 хвилин до 22 години 00 хвилин.2) Заборонити продаж алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі особам у форменому одязі з числа військовослужбовців та інших правоохоронних органів, членам добровольчих формувань територіальних громад, які залученні до несення служби та інших військовослужбовців.3) Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області, БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП, КП БМР «Муніципальна варта» посилити контроль за дотриманням суб`єктами господарювання умов торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі встановлених пунктом 1 та 2 цього рішення, посилити заходи з профілактики щодо вживання спиртних напоїв, здійснення превентивних заходів щодо недопущення перебування в стані алкогольного сп`яніння за кермом транспортних засобів, притягнення до адміністративної відповідальності із вилученням продукції в порядку визначеному чинним законодавством України.

Отже, вказаним рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради передбачено обмеження в частині продажу алкогольних напоїв з певним часовим проміжком та в частині застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, однак, інспектором КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_5 при складенні протоколу не зазначено, які саме вимоги, вказаного рішення позивачем було порушено.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) правил торгівлі пивом, зокрема, торгівля алкогольними напоями у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 (справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18).

Дослідивши протокол №314/22 про адміністративне правопорушення від 24.08.2022, складений інспектором КП БМР «Муніципальна варта» Майструк Артуром Васильовичем, відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.156 КУпАП, судом встановлено, що у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пляшки горілки «Наливайко» та про наявність фіскального чека, що «поза розумним сумнівом» підтверджував би продаж вказаного товару. Також, у протоколі не вказано свідків, присутніх при його складанні, не вказано дату і час здійснення його розгляду Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, не вказано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких документів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах та працювала у ФОП ОСОБА_3 до суду надано не було.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону праці» працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Відповідно до п.п.14.1.195, п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Приписами ст.21 Кодексу Законів про працю України визначено, що трудові відносини - це відносини між працівником і роботодавцем, що передбачають виконання особисто працівником за винагороду визначеної роботодавцем роботи під керівництвом та контролем роботодавця з обов`язковим дотриманням правил внутрішнього трудового розпорядку.Сторонами трудових відносин є працівник і роботодавець.

Підставою для виникнення трудових відносин є трудовий договір або встановлення у визначеному законодавством порядку факту наявності трудових відносин.

Отже, вматеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з власником павільйону «СЕЗАМ» ФОП ОСОБА_3 , що також вбачається з копії витягу з реєстру територіальної громади від 15.11.2022, індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ з 2011 по 2018 рік, копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.10.1992, а тому вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а отже відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 14.05.2020, №240/12/17).

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а).

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП,суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 1).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 241, 242, 244, 246,255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. 7, 9, 10, 33, 156, 213, 218, 245, 251, 252, 254, 256, 277, 277-2, 278, 280, 283, 293 КУпАП, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради(місцезнаходження: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 15), про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №337 від 05.10.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 13600 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 19.01.2023.

СуддяО. В. Бондаренко