Справа № 160/11388/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Костюк А.В.
представників позивач Пучкова Ю.О., Климової Н.П.
представника відповідача Орел А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у місті Дніпро в адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
29.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» (далі позивач, ТОВ ТПК «Аурум ЛТД») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій позивач, з урахуванням уточнення від 15.08.2022, просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання уточненої позовної заяви, в якій зазначити вірне найменування та ідентифікаційний код відповідача, а також подати копію цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; належним чином засвідчених копії всіх сторінок доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; засвідчену копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату подання позову до суду на підтвердження повноважень підписанта позову.
15.08.2022 позивачем подано клопотання на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, до якого долучено уточнену позовну заяву, в якій зазначено вірне найменування та ідентифікаційний код відповідача, засвідчені копії всіх сторінок доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи та копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.08.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 позивачу було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 03.08.2022, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
25.08.2022 позивачем усунено недоліки позову в повному обсязі.
До відзиву відповідачем подана заява про вихід із спрощеного провадження та розгляд справ в загальному провадженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 вирішено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.10.2022 об 11:30 год.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 разом із судовими повістками направлена сторонам.
06.10.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій не погоджується з позицією відповідача, викладеної у відзиві, зауважує на судовій практиці Верховного Суду щодо застосування норм податкового законодавства. Позивачем акцентовано, що у відзиві не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських відносин, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснення операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій. Крім того, на переконання позивача, проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» відбулась всупереч законодавчій забороні на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, а тому прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. З огляду на викладене, просить задовольнити позов.
13.10.2022 від ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» надійшла заява про зміну підстав позову, в якій позивач просить вважати за належну додаткову підставу позову те, що акт перевірки, проведеної з порушенням норм пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, не може слугувати підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень як доказ, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, у розумінні статті 74 КАС України.
Підготовче засідання, призначене на 21.10.2022, не відбулось, наступне підготовче засідання призначено на 31.10.2022 о 11:30.
У підготовче засідання 31.10.2022 з`явились представники сторін. Під час підготовчого засідання було встановлено, що представник позивача, Климова Н.П., не має повноважень діяти від імені ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» без окремого доручення керівника (в порядку самопредставництва), у зв`язку із чим Климова Н.П. була задіяна в підготовчому засіданні у якості вільного слухача. Позивач в особі керівника товариства Пучков Ю.О. підтримав позовну заяву, заяву про зміну підстав позову. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, підтвердила отримання заяви про зміну підстав позову та зазначила про те, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області бажає скористатись правом на подання заперечень на відповідь на відзив, яке буде надано у наступне підготовче засідання.
Протокольною ухвалою суду від 31.10.2022 підготовче засідання було відкладено до 25.11.2022.
Судові повістки про виклик сторін у наступне підготовче засідання вручені представникам.
У підготовче засідання 25.11.2022 прибули представники позивача. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судове засідання, не з`явився у підготовче засідання, клопотань про відкладення або проведення засідання без участі уповноваженого представника надано не було. Для забезпечення можливості відповідачу надати заперечення на відповідь на відзив, пояснень щодо зміни підстав позову судом у підготовчому засідання поставлено на розгляд питання про відкладення підготовчого засідання. Представники позивача вирішення цього питання залишили на розсуд суду.
У підготовчому засіданні 25.11.2022 оголошено про відкладення підготовчого засідання до 09.12.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі.
08.12.2022 від позивача надійшла заява про те, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження у справі.
09.12.2022 відповідачем до початку підготовчого засідання подано додаткові пояснення, де зазначає, що позивачем не було підтверджено факт отримання вантажу, оскільки не були надані ТТН, що не дає можливості встановити адресу відправлення/отримання, що також може свідчити про фіктивність операцій у зв`язку з тим, що сторони господарської операції не мають технічних приміщень. У зв`язку з ненаданням таких документів, контролюючий орган не має можливості встановити обсяг перевезення, найменування товару, час витрачений на перевезення, реквізити сторін. Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Щодо мораторію на проведення перевірки відповідачем зазначено, що позивач, спираючись на норму п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України в частині обмежень на проведення планових перевірок під час карантину, не врахував чинну постанову Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89, якою були скорочені певні обмеження, в тому числі щодо документальних позапланових перевірок з підстав, визначених пп.78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 ПК України. З огляду на викладене, ГУ ДПС у Дніпропетровській області має право на проведення перевірки з 17.05.2021, тому відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, просить відмовити у позові.
У підготовче засідання 09.12.2022 прибув представник відповідача, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті та вирішення цього питання у письмовому провадженні не заперечувала.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.
12.12.2022 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про долучення доказів надсилання додаткових пояснень позивачу.
У судовому засіданні 02.01.2023 представники сторін надали свої пояснення щодо обставин, зазначених у поданих заявах по суті.
У судовому засіданні оголошено перерву до 09.01.2023.
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.
У судовому засіданні 09.01.2023 було оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Позивач перебуває на обліку в контролюючих органах з 24.11.1993, станом на 08.12.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Правобережна ДПІ (Новокодацький район м. Дніпро)).
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності позивача за КВЕД: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
За результатами перевірки складено акт від 21.12.2021 №4562/04-36-07-05/20232126 (а.с.203-240, т.3).
Виявлені порушення обґрунтовані в акті наступним.
Для проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства було використано: дані інформаційних баз ДПС України; податкова звітність, надана ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» до Державної Податкової служби (ДПС) України; первинні та бухгалтерські документи ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», які надані до перевірки; інформація про запити, надані (надіслані) ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» щодо надання окремих документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації, тощо.
Відповідно до АІС «Податковий блок» та «Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів у ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» у перевіряємий період задекларовані взаємовідносини з ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва «КОМПАНІ ОБІ ВАН») за листопад 2019 на суму ПДВ 125614,28грн., з ТОВ «ПРОМИСЛОВЕ ТА СУСПІЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» за грудень 2019 на суму ПДВ 774594,29грн., за січень 2020 на суму ПВД 118933,58грн., за лютий 2020 на суму ПВД 174560,39грн.; з ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» за червень 2020 року на суму ПДВ 502332,50грн., з ТОВ «ВЕКТОР БІЗНЕС- БАЛАНС» за серпень 2020 року на суму ПДВ 152490,00грн. та з ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» за жовтень 2020 року на суму ПДВ 155040грн.
Для проведення перевірки використано надані суб`єктом господарювання наступні первинні документи: договори поставки та підряду з специфікаціями, акти виконаних робіт/послуг, видаткові накладні, рахунки-фактури, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні.
Відповідно до ТТН автомобільним перевізником є ТОВ «СКЛАД ПРОМ» та водій, який здійснював перевезення ОСОБА_1 . Згідно із податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 4 квартал 2019 року на підприємстві ТОВ «СКЛАД ПРОМ» ОСОБА_1 не рахується. Крім того, підприємство ТОВ «СКЛАД ПРОМ» не здійснює придбання паливно-мастильних матеріалів та транспортних послуг протягом жовтня-листопада 2019.
Аналізом первинних документів встановлено, що в розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін» договору б/н від 10.10.2019 вказані банківські реквізити ТОВ «СКЛАД ПРОМ» - р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «КІБ» МФО 322540. Згідно з даних реєстраційної картки платника податків ТОВ «СКЛАД ПРОМ», дата відкриття вказаного р/р - 24.10.2019, а датою закриття є 26.02.2020. Таким чином, на момент укладання договору від 10.10.2019 №б/н відсутній р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «КІБ» МФО 322540.
Відповідно до ТТН №16/06 від 16.06.2020 та №17/06 від 17.06.2020 автомобільним перевізником є ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» та водії, який здійснювали перевезення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно з відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за червень 2020 року на підприємстві ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не рахуються. Крім того, підприємство ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» не здійснює придбання паливно-мастильних матеріалів та транспортних послуг протягом січня-червня 2020.
Аналізом первинних документів встановлено, що в розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін» договорів від 01.10.2020№ б/н та від 07.10.2020 №б/н вказані банківські реквізити ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» - р/р НОМЕР_3 в АТ АКБ «КОНКОРД» МФО 307350. Згідно з даних реєстраційної картки платника податків ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА», дата відкриття вказаного р/р 12.10.2020. Таким чином, на момент укладання договорів від 01.10.2020 №б/н та від 07.10.2020 №б/н був відсутній р/р НОМЕР_3 в АТ АКБ «КОНКОРД» МФО 307350.
Відповідно до Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що підприємство ТОВ «НІТРА АКСА ФЛЮМБ» не придбавало Бруківка Кирпич (Грейс (б-чорн.) L24w16h8 (код УКТЗЕД 6810) у кількості 10 шт., яка в подальшому реалізований ТОВ ТПК «Аурум ЛТД».
Відповідно до Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що підприємство ТОВ «ВАЙЛЕНТ ТОРГ» не придбавало Бруківка Кирпич (Грейс (б-чорн.) L24w 1h8 (код УКТЗЕД 6810) у кількості 1290шт., яка в подальшому реалізований ТОВ ТПК «Аурум ЛТД».
Аналізом первинних документів встановлено, що в розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін» вказані банківські реквізити ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс»- р/р НОМЕР_4 в АТ «Європромбанк» МФО 377090. Згідно з даних реєстраційної картки платника податків ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» цього рахунку не існує. Платіжні доручення та банківські виписки до перевірки не надавались.
ТТН не містять конкретної дати адреси навантаження вантажу та інформацію про його масу. Згідно з відкритих джерел, а саме: АІС «АвтоНомера» та МТСБУ не встановлено автомобіля ГАЗ3302 НОМЕР_1 та на даний транспортний засіб не придбавався страховий поліс. У наданих до перевірки товарно-транспортних накладних вказано перевізник ТОВ «ПСБ» та водія ОСОБА_1 . Аналізом єдиного реєстру податкових накладних не встановлено виписки податкових накладних від вказаного суб`єкта господарської діяльності в адресу ТОВ «ПСБ» та підприємство ТОВ «ПСБ» не здійснює придбання транспортних послуг.
По договору від 01.01.2020 №0120/1 видаткові накладні на товарі Алюмінієва опора в комплекті SAL DS-87анодирований натурал та Інформаційна афіша 1100х2400х1100 до перевірки не надавалась. ТТН до перевірки не надавались.
На виконання умов договорів від 28.09.2019 № б/н, від 01.12.2019 №01-12/19, від 01.10.2020 №0120/1ТОВ «ПСБ» на адресу ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» вписані податкові накладні на загальну суму 6408529,58, з яких: 1068088,26грн. ПДВ (в т.ч. грудень 2019 774594,29грн., січень 2020 118933,58грн., лютий 2020 174560,40грн. Платіжні доручення та банківські виписки по взаємовідносинам з ТОВ «ПСБ» до перевірки не надавались.
За викладених обставин, податковим органом у акті перевірки зроблено наступний висновок.
Сам факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товарів/послуг не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування. При перенесенні ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» інформації з неправомірно складених первинних документів до облікових регістрів порушено норми частини п`ятої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 р. №291.
При перенесенні ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» неправомірно відображеної інформації у регістрах бухгалтерського обліку до фінансової звітності порушено норми п.3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73.
Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом, який не мав можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю факту придбання товару по ланцюгу походження товару та встановлено здійснення ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» нереальних операцій з товаром за відсутністю факту джерела його законного введення в обігу у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними (а.с.235-239 т.3).
Копію акту надіслано позивачу засобами поштового зв`язку.
Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем було подано заперечення на акт від 28.01.2022 №28-01 (а.с.194-227 т.5).
Рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.05.2022 №29482/6/04-36-07-05 розглянуто заперечення позивача та залишено висновки Акту перевірки залишено без змін (а.с.236 т.5).

07.02.2022 на підставі акту від21.12.2021№4562/04-36-07-05/20232126Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 07.02.2022 № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю Торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 1535758,75грн., з яких: 1228607,00грн. за податковим зобов`язанням та 307151,75грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.150-151 т.3);

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 07.02.2022 № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю Торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 774958,00грн., з яких: 99307,00грн. за звітний період 11.2019 (декларація № від 17.12.2019), 173318,00грн. за звітний період 02.2020 (декларація № від 20.03.2020), 502333,00грн. за звітний період 06.2020 (декларація № від 16.07.2020) (а.с.154-155 т.3).

18.02.2022 позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України на означені податкові повідомлення-рішення (а.с.160-200 т. 3).

Рішенням Державної податкової служби України від 24.06.2022 № 6105/6/99-00-06-01-02-06податкові повідомлення-рішення від 07.02.2022 № та №залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.230-235 т.5).

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпункту 19-1.1. пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

За змістом підпунктів 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпунктів78.1.1., 78.1.4. пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

Згідно із пунктом 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 78.5 статті 75 ПК України).

За змістом пункту 81.1. статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів (пункт 82.1. статті 82 ПК України).

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (пункт 86.1. статті 86 ПК України).

За змістом підпункту 54.3.2 пункту 54.3. статті 53 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Тобто, у разі визнання перевірки незаконною, то така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкових повідомлень-рішень.

Одним із мотивів для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач зазначає незаконність проведення документальної виїзної позапланової перевірки.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оспорюваних рішень стали висновки акту документальної виїзної позапланової перевірки, призначеної наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 08.12.2021, відповідно доп.п.78.1.1, п.п.78.1.4. п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та постанови КМУ від 03.02.2021 №89«Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

Отже, за наслідком документальної позапланової виїзної перевірки позивача податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.02.2022 № та №, що є предметом розгляду у цій справі.

Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на момент призначення перевірки):

Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

Отже, положення пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 (із змінами) установлено з 19.12.2020 до 30.04.2023 на території України карантин.

Отже, Кабінетом Міністрів України на дату призначення документальної виїзної позапланової перевірки позивача не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних позапланових перевірок платників податків з підстав, визначених підпунктами 78.1.1., 78.1.4. пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 17 вересня 2020 року № 909-ІХ на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, Кабінету Міністрів України надано право скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» від 03.02.2021 № 89 (далі - Постанова № 89), якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-IX); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

З огляду на зазначене, в законі, яким є Податковий кодекс України, та у підзаконному нормативно-правовому акті, яким є Постанова № 89, містяться різні умови в частині дії мораторію на проведення документальних перевірок на період дії карантину.

Між тим, відповідно до пункту 2.1. статті 2 Податкового кодексу України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

За таких обставин, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, відповідно, зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2. статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 92 Конституції України та рішень Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008, від 27.02.2020 № 3-р/2020, від 23.06.2009 № 15-рп/2009 не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Так, Конституційний Суд України у рішенні від 22.05.2008 № 10-рп/2008 наголошував на тому, що «законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони» (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, що містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України № 89, з іншого боку, застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 22.02.2022 у справі № 420/12859/21, від 15.04.2022 у справі № 160/5267/21, від 06.07.2022 у справі № 360/1182/21.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2022 у справі №640/18314/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022, визнано протиправною та нечинною Постанову № 89.

Посилання відповідача в обґрунтування правомірності проведеної перевірки на те, що наразі постанова КМУ №89 є чинною, оскільки Верховним Судом у справі №640/18314/21 зупинено дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі № 640/18314/21, не враховує спірних відносин, оскільки як зазначено судом, дія мораторію на проведення податкових перевірок на період дії карантину встановлена на законодавчому рівні, що прямо закріплено в пункті 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок чинна, її дія не зупинялася.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що мораторій на здійснення документальних перевірок, встановлений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, діє з 18.03.2020 і до теперішнього часу, суд зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави здійснювати перевірку позивача на підставі наказу від 08.12.2021, позаяк така постанова суперечить положенням Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення документальних перевірок на період дії карантину, та, як наслідок, приймати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для здійснення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, позаяк одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та здійснення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 у справі № 320/6192/19 також зауважив, що у разі встановлення протиправності дій податкового органу щодо здійснення перевірки без законних підстав у суду відсутня необхідність аналізу протиправності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень.

За таких обставин, призначення відповідачем податкової перевірки за відсутності відповідних правових підстав для цього свідчить про порушення встановленої процедури здійснення перевірки, відтак не створює правомірних наслідків такої перевірки та є достатньою правовою підставою для висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 07.02.2022, прийнятих контролюючим органом за результатами такої перевірки.

Разом з тим, керуючись закріпленим у статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципом офіційного з`ясування обставин у справі, суд вважає за доцільне також надати правову оцінку виявленим контролюючим органом в ході перевірки порушенням податкового законодавства та зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, про що відсутній спір у справі, що ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» зареєстроване в якості юридичної особи з 23.06.2000, основним видом економічної діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель, а також здійснює свою господарську діяльність і в інших напрямках, відповідно до відкритих видів економічної діяльності, зокрема, електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інші будівельно-монтажні роботи, штукатурні роботи, установлення столярних виробів, малярні роботи та скління, інші роботи із завершення будівництва, покрівельні роботи, інші спеціалізовані будівельні роботи, діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, надання ландшафтних послуг (а.с.3-11 т.6).

Позивач є платником податку на додану вартість з 07.07.2000 року (а.с.247 т.5).

На підприємстві позивача згідно зі звітом щодо нарахування єдиного внеску за листопад 2019 року № від 17.12.2019 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 9 осіб; за грудень 2019 року № від 15.01.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 9 осіб; за січень 2020 року № від 19.02.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 10 осіб; за лютий 2020 року № від 20.03.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 9 осіб; за червень 2020 року № від 13.07.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 8 осіб; за серпень 2020 року № від 14.09.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 8 осіб; за вересень 2020 року № від 16.10.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 8 осіб; за листопад 2020 року № від 17.11.2020 середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період склала 6 осіб.

У періоді, за який проводилась перевірка, директором ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з 23.07.2019 є ОСОБА_4 , призначений на підставі рішення учасника №22/07-2019 від 22.07.2019 та наказу №9 від 23.07.2019. Головний бухгалтер Грибанова Світла Петрівна з 21.09.2020.

Для здійснення господарської діяльності позивач використовує наступні приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. М.Руденка, 53, площею 48кв.м, відповідно до договору оренди №01/06/20 від 02.01.2020, укладеного з ТОВ «Дніпропетровський завод «Продмаш»; та за адресою:м. Дніпро, вул. М.Руденка, 53, площею 212кв.м, відповідно до договору оренди №01/08/20 від 01.08.2020, укладеного з ТОВ «Дніпропетровський завод «Продмаш».

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» у перевіряємий період згідно бухгалтерських документів мало оформлені фінансово-господарські взаємовідносини з суб`єктами господарювання ТОВ «СКЛАД ПРОМ», ТОВ «ПРОМИСЛОВЕ ТА СУСПІЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО», ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС», ТОВ «ВЕКТОР БІЗНЕС-БАЛАНС» та ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА», і такі не мали ознак реального здійснення господарських операцій, а були лише документально оформлені з метою мінімізації податкових зобов`язань всіх учасників «паперово-транзитного» переміщення товару чи послуг по ланцюгу до ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД».

З акту перевірки вбачається, що не заперечено відповідачем, до перевірки позивачем надані договори поставки та підряду з специфікаціями, акти виконаних робіт/послуг, видаткові накладні, рахунки-фактури, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні.

Щодо взаємовідносин ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва ТОВ «КОМПАНІЯ «ОБІ ВАН», код ЄДРПОУ 4175231) були надані та досліджені такі документи.

10.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД`в особі директора Пучкова Ю.О. (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Обі Ван» в особі директора Червонецького В.В. (постачальник) було укладено Договір поставки №б/н (а.с.1-4, т.4).

Відповідно до п.1 Договору постачальник зобов`язується на протязі дії договору поставляти замовнику товар-арматура композитна, а замовник зобов`язаний приймати та оплачувати товар на установлених Договором умовах.

Згідно з п.2 Договору доручення вважається виконаним після отримання товару, надходження грошових коштів в повному обсязі, передбачених Договором.

Поставка товарів виконується постачальником в термін 30 днів від дати підписання договору (п.4.1).

Вимога постачальника щодо оплати надається замовнику після поставки товару до місця призначення у письмовій форму і супроводжується відповідним документами (рахунок-фактура, накладна того, у якому, згідно з вимогами, описується поставлений товар (п.5.1.).

30.03.2020 сторонами договору було укладено Додаткову угоду №1 (а.с.5, т.4), згідно з якою погоджено, у зв`язку із відсутністю у ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» достатніх коштів для погашення поточної кредиторської заборгованості перед ТОВ «КОМПАНІЯ «ОБІ ВАН» внаслідок погіршення платоспроможності у зв`язку із економічною кризою, значним розповсюдженням COVID-19, неритмічністю бюджетних платежів КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради за виконані ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» роботи на об`єкті «Капітальний ремонт Парку ім. Писаржевського у м. Дніпрі», встановлено ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» строк погашення поточної заборгованості до 01.10.2022р.

Відпуск товару позивачу здійснено на підставі наступних видаткових накладних: №25/11 від 25.11.2019 на суму 468456,00грн. (а.с.21 т.4), №1102 від 20.11.2019 на суму 47024,78грн. (а.с.18 т.4), №1039 від 15.11.2019 на суму 64180,60грн. (а.с.10 т.4), №1023 від 15.11.2019 на суму 126486,00грн. (а.с.14 т.4).

Транспортування товару згідно із видатковими накладними від ТОВ «СКЛАД ПРОМ» здійснювалось на підставі ТТН: №2011/19 від 20.11.2019 (а.с.20 т.4), №2511/19 від 25.11.2019 (а.с.23 т.4), 1511/19 від 15.11.2019 (а.с.16 т.4), 1511-1/19 від 15.11.2019 (а.с.12 т.4).

Продавцем (постачальником) складено та зареєстровано наступні податкові накладні: №1187 від 25.11.2019 на суму 468456,00грн., №1102 від 20.11.2019 на 22 950,00грн., №1039 від 15.11.2019 на суму 77016,72грн. (а.с.35 т.4), №1023 від 15.11.2019 на суму 151783,20грн.(а.с.36 т.4.)

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру податкових накладних №3314, №3327, №3320 від 26.01.2022 вказані податкові накладні зареєстровані в ЄРПН (а.с.38, 40, 42 т.4).

На виконання умов договору поставки №б/н від 10.10.2019 були виставлені рахунки на оплату №15/11 від 15.11.2019 на суму 64180,60грн. (а.с.11 т.4), №25/11 від 15.11.2019 на суму 468456,00грн. (а.с.22 т.4), №20/11 від 20.11.2019 на суму 47024,78грн. (а.с.19 т.4), №25/11 від 25.11.2019 на суму 126486,00грн. (а.с.15 т.4).

Позивачем здійснено оплату за придбаний товар, що підтверджується платіжними дорученнями №270 від 24.01.2020 на суму 100000,00 грн. (а.с.54 т.1), №271 від 24.01.2020 на суму 68400,00 грн. (а.с.55 т.4), № 198 від 28.11.2019 на суму 64922,40 грн. (а.с.50 т.4), № 227 від 20.12.2019 на суму 14164 грн. (а.с.52 т.4),№ 254 від 09.01.2020 на суму 134939,42 грн. (а.с.53 т.4),№ 194 від 27.11.2019 на суму 151783,20 грн. (а.с.49 т.4),№ 217 від 18.12.2019 на суму 56429,74 грн. (а.с.51 т.4).

Щодо взаємовідносин ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з ТОВ «Фанкор Плюс» () були надані та досліджені такі документи.

01.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фанкор Плюс» в особі директора Шапаренко А.С. (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД`в особі директора Пучкова Ю.О. (покупець) було укладено Договір поставки №01-06-20 (а.с.228-230 т.4), згідно з предметом якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти лави паркові ергономічної форми ТИП 2 в кількості 2 шт. згідно накладних на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.1. договору поставка товару може здійснюватися партіями за видатково-прибутковою накладною. Передача товару від постачальника покупцеві здійснюється на об`єкті «Капітальний ремонт Парку ім. Писаржевського у м.Дніпрі» (п.2.2.).

Відпуск товару позивачу здійснено на підставі наступних видаткових накладних: №0616/06 від 16.06.2020 на суму 507997,50грн. (а.с.231 т.4), №0616/05 від 16.06.2020 на суму 99900,00грн. (а.с.234 т.4), 0617/01 від 17.06.2020 на суму 999000,00грн. (а.с.235 т.4), 0617/02 від 17.06.2020 на суму 507997,50грн. (а.с.237 т.4).

Транспортування товару згідно із вказаними видатковими накладними від ТОВ «Фанкор Плюс» здійснювалось на підставі ТТН: №16/06 від 16.06.2020 (а.с.233 т.4), №17/06 від 17.06.2020 (а.с.239 т.4).

Також складено та зареєстровано наступні податкові накладні: №11 від 16.06.2020 року на суму 999000,00грн. (а.с.240, т.4); №12 від 16.06.2020 року на суму 507997,50грн. (а.с.241, т.4), №13 від 17.06.2020 року на суму 999000,00грн. (а.с.242, т.4), №14 від 17.06.2020 року на суму 507997,50грн. (а.с.243, т.4).

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру податкових накладних №3438 від 16.02.2022 вказані податкові накладні зареєстровані в ЄРПН (а.с.244 т.4).

На виконання умов договору поставки №01-06-20 від 01.06.2020 були виставлені рахунки на оплату №16/06-1 від 16.06.2020 на суму 423331,50грн. (а.с.232 т.4), №17/06 від 17.06.2020 на суму 832500грн. (а.с.236 т.4), №17/06-1 від 17.06.2020 на суму 423331,50грн. (а.с.238 т.4).

Позивачем здійснено оплату за придбаний товар, що підтверджується платіжними дорученнями №487 від 21.07.2020 року на суму 301400,00грн. (а.с.245 т.4), №493 від 27.07.2020 року на суму 400000,00грн. (а.с.246 т.4), №494 від 28.07.2020 року на 297600,00грн. (а.с.247 т.4), №495 від 28.07.2020 року на суму 150000,00грн. (а.с.248 т.4), №497 від 29.07.2020 року на суму 357997,50грн. (а.с.249 т.4), №507 від 10.08.2020 року на суму 420000,00грн. (а.с.250 т.4), №509 від 11.08.2020 року на суму 429000,00грн. (а.с.1 т.5), №511 від 12.08.2020 року на суму 150000,00грн. (а.с.2 т.5), №527 від 26.08.2020 року на суму 507997,50грн. (а.с.3 т.5).

Щодо взаємовідносин ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» () були надані та досліджені такі документи.

01.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ПЛАНЕТА» в особі директора Котляр В.В. (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД`в особі директора Пучкова Ю.О. (покупець) було укладено Договір №б/н купівлі-продажу (а.с.34-35, т.5), відповідно до п.1 якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити його. Найменування товару: будівельні матеріали.

Відповідно до п. 2.1. Договору розрахунок між сторонами здійснюється в безготівковій формі, в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Загальна вартість Договору складається із суми усіх видаткових накладних, які складені на підставі цього Договору, їх переліку та ціни (п. 2.2. Договору). Термін оплати: 100% розрахунок протягом 14-ти робочих днів з моменту передачі товару (п.2.3 Договору).

02.11.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 у зв`язку із зміною банківських реквізитів постачальника.

01.10.2020 року між ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» в особі директора Пучкова Ю.О. (замовник) та ТОВ «Буд-Планета» в особі директора Котляр В.В. (постачальник) було укладено Договір поставки №б/н (а.с.37-39, т.5), відповідно до п.1 якого постачальник передає у власність замовника будівельні матеріали: бруківку кирпич (Грейс (б-чорн.) L24 w16 h8 в кількості 1290 м2), замовник зобов`язується прийняти товар та оплатити його у відповідності до умов цього Договору.

Доручення вважається виконаним після отримання товару, надходження грошових коштів у повному обсязі (пункт 1.2. Договору).

Згідно з п.4.1. Договору оплата товару замовником здійснюється з відстроченням по платежу та після прийняття і введення в експлуатацію товару, але не пізніше 31.12.2020 року. Загальна вартість товару складає 789480,00 грн. з ПДВ (п. 4.2. Договору).

Також, 07.10.2020 року між ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» в особі директора Пучкова Ю.О. (замовник) та ТОВ «Буд-Планета» в особі директора Котляр В.В. (постачальник) було укладено Договір поставки №б/н (а.с.63-65, т.5), відповідно до п.1 якого постачальник передає у власність замовника будівельні матеріали: бруківку кирпи (Грейс (б-чорн.) L24 w16 h8 в кількості 230 м2), замовник зобов`язується прийняти товар та оплатити його у відповідності до умов цього Договору. Доручення вважається виконаним після отримання товару, надходження грошових коштів у повному обсязі (п.1.2. Договору).

Згідно з п.4.1. Договору оплата товару замовником здійснюється з відстроченням по платежу та після прийняття і введення в експлуатацію товару, але не пізніше 31.12.2020 року. Загальна вартість товару складає 140760,00 грн. з ПДВ (п.4.2. Договору).

Відпуск товару позивачу здійснено на підставі наступних видаткових накладних: №1002/06 від 02.10.2020 року на суму 789480,00грн. (а.с.40, т.5); №1008/10 від 08.10.2020 року на суму 140760,00 грн. (а.с.66, т.5).

Транспортування товару згідно із вказаними видатковими накладними від ТОВ «Буд-Планета» здійснювалось на підставі ТТН: №000110/1 (а.с.42-43, т.5), №000110/2 (а.с.44, т.5), №000110/3 (а.с.45-46, т.5), №000110/4 (а.с.47-48, т.5), №000110/5 (а.с.49-50, т.5), №000110/6 (а.с.51-52, т.5), №000210/1 (а.с.53-54, т.5), №000210/2 (а.с.55-56, т.5), №000210/3 (а.с.57-58, т.5), №000210/4 (а.с.59-60, т.5), №000210/5 (а.с.61-62, т.5), №1008/10-1 (а.с.68 т.5), №1008/10-2 (а.с.70 т.5).

Складено та зареєстрованона адресу ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» наступні податкові накладні: №5 від 02.10.2020 року на суму 789480,00грн. (а.с.80 т.5) та №249 від 08.10.2020 на суму 140760,00грн. (а.с.78 т.5).

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру податкових накладних №625 від 02.11.2020 вказані податкові накладні зареєстровані в ЄРПН (а.с.79 т.5).

Позивачем здійснено оплату за придбаний товар, що підтверджується платіжними дорученнями №616 від 26.10.2020 на сум 789480,00грн. (а.с.77 т.5) та №638 від 02.11.2020 на суму 1407460,00грн. (а.с.76 т.5).

Також, судом встановлено, що в акті перевірки податковими інспекторами наведено, що до перевірки на підтвердження взаємовідносин ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» () надавались договір поставки від 15.08.2020 №0708-20, додаткова угода від 30.09.2020 №1.

На виконання умов договору від 15.08.2020 №0708-20 відпуск товару позивачу здійснено на підставі наступних видаткових накладних: №0817 від 17.08.2020 на суму 281520,00грн., №0826 від 26.08.2020 на суму 633420,00грн.; продавцем (постачальником) складено та зареєстровано наступні податкові накладні: №157 від 17.08.2020 року на суму 281520,00 та №155 від 26.08.2020 року на суму 633420,00грн.

Транспортування товару згідно із вказаними видатковими накладними від ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» на адресу ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» здійснювалось на підставі ТТН: 16/08 від 16.08.2020, №16/08-1 від 16.08.2020, №17/08 від 17.08.2020, №17/08-1 від 17.08.2020, №25/08 від 25.08.2020, №25/08-1 від 25.08.2020, №25/08-2 від 25.08.2020, №25/08-3 від 25.08.2020, №26/08 від 26.08.2020, №26/08-1 від 26.08.2020, №26/08-2 від 26.08.2020, №26/08-3 від 26.08.2020, №26/08-4 від 26.08.2020.

Щодо взаємовідносин ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» () до перевірки надались договір від 28.09.2019 №б/н, від 01.12.2019 №01-12/19, від 01.01.2020 №0120/1.

На виконання умов договору від 28.09.2019 б/н були надані акти виконаних робіт від 26.12.2019 року №3 на 44198,52грн., ПДВ - 7366,42грн., від 26.12.2019 року №4 на суму 67538,35 грн., ПДВ - 11256,39 грн., від 26.12.2019 року №5 на суму 1128552,46грн., ПДВ- 118 092,08 грн., від 27.12.2019 року №6 на суму 112935,95 грн., ПДВ - 18 822,66грн., від 27.12.2019 року №7 на суму 377 064,05 грн., ПДВ - 62 844,01 грн., від 27.12.2019 року №8 на суму 912 276,42 грн., ПДВ - 152 046,07 грн., від 15.01.2020 року №9 на суму 281 961,55 грн., ПДВ - 46 993,59 грн., від 15.01.2020 року №10 на суму 136 639,85 грн., ПДВ - 22 773,31 грн., від 03.02.2020 року №11 на суму 110 889,47 грн., ПДВ - 18 481,58грн., від 17.02.2020 року №12 на суму 136 472,9 грн., ПДВ - 22 745,48 грн., та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3: від 26.12.2019 року на суму 44 198,52грн., ПДВ -7366,42 грн.; від 26.12.2019 року на суму 67538,35 грн., ПДВ - 11 256,39 грн.; від 26.12.2019 року на суму 1128 552,46 грн., ПДВ - 118 092,08 грн., від 27.12.2019 року на суму 112 935,95грн., ПДВ - 18 822,66 грн., від 27.12.2019 року на суму 377 064,05 грн., ПДВ- 62 844,01грн., від 27.12.2019 року на суму 912 276,42 грн., ПДВ - 152 046,07 грн.

На виконання умов договору від 01.12.2019 №01-12/19, Додатку №1 до договору (специфікації) видано видаткову накладну №191204 від 20.12.2019, рахунок на оплату №191204 від 04.12.2019 на сум 2033222,12грн. Транспортування товару згідно із вказаною видатковою накладною від ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» здійснювалось на підставі ТТН: №2012-19 від 20.12.2019, №2012-19-1 від 20.12.2019.

На виконання договору від 01.01.2020 №0120/1 видано видаткову накладну №0000016 від 24.01.2020 на суму 11 666,67грн.

На виконання умов договорів від 28.09.2019 №б/н, від 01.12.2019 №01-12/19, від 01.01.2020 №0120/1 продавцем (постачальником) були складені та зареєстровано наступні податкові накладні на адресу ТОВ ТПК «Аурум ЛТД»: №1 від 09.12.2019, №2 від 11.12.2019, №3 від 12.12.2019, №4 від 20.12.2019, №7 від 26.12.2019, №6 від 26.12.2019, №5 від 26.12.2019, №8 від 27.12.2019, №9 від 27.12.2019, №2 від 15.01.2020, №1 від 15.01.2020, №3 від 23.01.2020, №4 від 24.01.2020, №1 від 03.02.2020, №2 від 17.02.2020, №3 від 25.02.2020.

Відповідно до Порядку оформлення документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідач як на порушення позивачем норм податкового законодавства у взаємовідносинах із вказаними контрагентами у акті та відзиві визначає:

по контрагенту ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (): у ТТН автомобільним перевізником є ТОВ «СКЛАД ПРОМ» та водій ОСОБА_1 , який на підприємстві ТОВ «СКЛАД ПРОМ» не рахується; ТОВ «СКЛАД ПРОМ» не здійснює придбання паливно-мастильних матеріалів та транспортних послуг протягом жовтня-листопада 2019; в договорі б/н від 10.10.2019 вказані банківські реквізити ТОВ «СКЛАД ПРОМ» - р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «КІБ» МФО 322540, який на момент укладання договору від 10.10.2019 б/н був відсутній;

по контрагенту ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» (): не надано до перевірки сертифікатів на підтвердження якості поставлених товарів згідно з п.4.2.договору від 01.06.2020 №01-06-20, укладеного з ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС»; у ТТН №16/06 від 16.06.2020 та №17/06 від 17.06.2020 автомобільним перевізником є ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» та водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на підприємстві ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» не рахуються; ТОВ «ФАНКОР ПЛЮС» не здійснювало придбання паливно-мастильних матеріалів та транспортних послуг протягом січня-червня 2020;

по контрагенту ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» ():сертифікати на бруківку відповідно до п.2.1. Договорів від 01.10.2020№ б/н та від 07.10.2020 №б/н до перевірки не надано; згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру податкових накладних ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» замовляло послуги перевезення у ТОВ «Титан Альянс» (), але транспортування відбувалось з Київська область, Вишневе, вул. Київська, буд.17, за даною адресою у ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» не існує не складів, не офісів; у договорах від 01.10.2020 № б/н та від 07.10.2020 №б/н вказані банківські реквізити ТОВ «БУД-ПЛАНЕТА» - р/р НОМЕР_3 в АТ АКБ «КОНКОРД» МФО 307350, який на момент укладання договорів був відсутній;

по контрагенту ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» (): ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» замовляло послуги перевезення у ТОВ «Титан Альянс» (), але транспортування відбувалось з Київська область, Вишневе, Київська, буд.17, за даною адресою у ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» не існує не складів, не офісів; у додаткової угоди від 30.09.2020 31 до договору поставки від 15.08.2020 №0708-20 реквізити ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» - р/р НОМЕР_4 в АТ «Європромбанк» МФО 377090, згідно з даних реєстраційної картки платника податків ТОВ «Вектор Бізнес-Баланс» цього рахунку не існує, платіжні доручення та банківські виписки до перевірки не надавались;

по контрагенту ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» (): специфікації до договору від 28.09.2019 № б/н не надано; ТТН не містять конкретної дати адреси навантаження вантажу та інформацію про його масу; автомобіль ГАЗ3302 НОМЕР_1 не встановлено та на даний транспортний засіб не придбавався страховий поліс; у ТТН вказано перевізник ТОВ «ПСБ» та водія ОСОБА_1 , аналізом єдиного реєстру податкових накладних не встановлено виписки податкових накладних від вказаного суб`єкта господарської діяльності в адресу ТОВ «ПСБ» та підприємство ТОВ «ПСБ» не здійснює придбання транспортних послуг.

При цьому, в акті вказано, що саме дослідженням відомостями з Інформаційних баз ДПС України, податкової звітності та ЄРПН щодо вказаних контрагентів податковим органом встановлено відсутність джерела первинного походження товару (робіт/послуг).

Визначення господарської діяльності відображене в підпункті 14.1.36 пункту 14.1. статті 14 ПК України, відповідно до якого це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.231 п.14. ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.1.-200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; ю) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт201.1. статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.4. статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За таких обставин, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені статті 44 Податкового кодексу України,

Так, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2. статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до частини другої статті 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, яке містить аналогічні норми.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №1540/3501/18, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Під час розгляду справи судом не встановлено невідповідність первинних документів, доданих до матеріалів справи, вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Копії первинних документів за операціями з контрагентами надавались як до перевірки, так і на запити контролюючого органу, що не заперечено відповідачем.

Поряд з цим, суд зазначає, що Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов`язань.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідачем під час судового розгляду не заперечено, що податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №560/2648/19, від 02 лютого 2022 року у справі №560/4185/19 висловлено правову позицію у справах з подібними правовідносинами, щодо того, що положення пунктів 12, 13, 14, 17 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, зокрема в частині здійснення розшифрування та проведення перевірки податкових накладних після їх надходження до ДПС, у випадку недотримання форми та порядку заповнення податкових накладних податковий орган наділений повноваженнями відмовити у реєстрації податкової накладної, або зупинити її реєстрацію.

У свою чергу відповідачем не подано до суду жодних доказів того, що у податкового органу під час здійснення реєстрації зведених податкових накладних виникли сумніви з приводу дотримання позивачем вимог щодо форми та порядку заповнення податкових накладних.

Фактично вказані в акті перевірки порушення податкового законодавства зведені до фіксування порушень, допущених контрагентами (постачальниками) позивача.

Однак, посилання відповідача на недотримання податкового законодавства контрагентами позивача є неприйнятними.

Щодо зауважень податкового органу до товарно-транспортних накладних, суд звертає увагу, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу, підряду чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а тому, наявність недоліків у оформленні товарно-транспортних накладних чи відсутність таких документів не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість, факт передання товару позивачу та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи. Товарно-транспортні накладні не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів оформлених у відповідності до положень діючого законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних податкових накладних регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 травня 2022 року у справі №1640/2968/18.

Щодо зауважень податкового органу щодо реквізитів розрахункових рахунків, які вказані контрагентами у договорах, суд зазначає, законодавством України, зокрема Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником (продавцем робіт/послуг) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину.

Відповідно до законодавства, кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

Стаття 6 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків, яке полягає у тому, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява №6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності, у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами. Зокрема, зазначено, що платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо такий платник не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Чинним законодавством України не передбачено і не визначено обов`язку підприємства встановлювати ланцюг суб`єктів підприємницької діяльності, з якими контрагенти такого підприємства мали договірні відносини, а також підприємству не надано право вимагати від його контрагентів такої інформації.

Проте, як вбачається з акту перевірки, право позивача на отримання податкового кредиту поставлено в залежність від дотримання контрагентами позивача вимог податкового законодавства.

Верховний Суд в постановах від 02.04.2019 у справі №811/1772/13-а, від 11.11.2020 у справі №320/1147/19, від 24.11.2020 у справі №813/3034/15 від 19.05.2022 у справі №1640/2968/18, виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Посилання відповідача на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі податкової інформації, зібраної згідно аналізу баз даних АІС «Податковий блок» щодо контрагентів також є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься. А тому, нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Наявна в інформаційно-аналітичних базах інформація відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (аналогічний висновок викладений Верховним судом у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2021 року у справі №440/2536/19, від 24 листопада 2021 року у справі №420/1109/20).

Поряд з цим, в Акті перевірки не наведено інформації про наявність судових рішень щодо визнання укладених правочинів недійсними. Не надано такої інформації і під час судового розгляду.

У спорах щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні та або відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, які не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту (постанова Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 120/712/20-а).

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі №620/3138/19).

Відповідачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на документальне оформлення введення в ідентифікованого активу за відсутності його законного джерела формування, та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними.

Таким чином, висновки відповідача про неправомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за первинним документами, виписаних контрагентом, який не мав можливості фактично здійснювати господарські операції у зв`язку із відсутністю факту придбання товару по ланцюгу походження товару, суперечать чинному законодавству та не відповідають фактичним обставинам.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 07.02.2022 № та № винесені відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не відповідають частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

При прийнятті рішення суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 74 КАС України).

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу статті 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Однак, відповідачем не доведено правомірності своїх дій (рішень) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у сумі 24810,00грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №1227 від 28.07.2022.

З огляду на задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 24810,00грн.

Керуючись 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. С. Нігояна, 73) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 07.02.2022 № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» суми грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 535 758,75грн. (один мільйон п`ятсот тридцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень 75 копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 07.02.2022 № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 774 958,00грн. (сімсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «Аурум ЛТД» (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. С. Нігояна, 73) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24810,00грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 січня 2023 року.

Суддя М.М. Бухтіярова