Справа № 357/11480/22
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/9/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

10.12.2022 року відносно нього Відповідачем - Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції було складено постанову серії ЕАР №6269336, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП за порушення п.2.9.в. ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190,00 грн. На підтвердження викладених доводів приєднав до матеріалів позову докази - фототаблицю та CD-диск із зображенням свого автомобіля.

Вказану Постанову Позивач вважає незаконною, оскільки він не порушував Правила дорожнього руху України. Посилаючись на приписи ст.ст.268, 287, 288 КУпАП, ст.ст.5, 19, 20, 159-161 КАС України, Позивач просив суд вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, стягнути з Відповідача понесені судові витрати.

16.12.2022 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі було постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17-18).

18.01.2023 року Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 18.01.2023 року через канцелярію суду представником Позивача було подано клопотання про розгляд адміністративного позову без його участі та участі Позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.21).

18.01.2023 Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується належним рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 20). Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, будь-яких заяв або клопотань суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Як убачається з наданої суду Позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6269336, 10.12.2022 року відносно Позивача складено постанову про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, за яке встановлено відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП за порушення п.2.9.в. ПДР України. До Позивача застосовано штраф у сумі 1 190,00 грн. (а.с.5).

Втім, Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме Відповідач зобов`язаний довести правомірність складання оскаржуваної постанови, зокрема, шляхом доведення належними, достовірними та допустимими доказами факту порушення Позивачем вимог Правил дорожнього руху України, чого здійснено не було.

Із приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16а, є безпідставним врахування судом пояснень інспектора патрульної поліції в якості доказу вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення він діяв як службова особа.

При цьому суд ураховує, що Відповідачами не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права Позивача, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Таким чином, будь-який належний, достовірний та допустимий доказ вчинення Позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення у справі, а також доказ дотримання Відповідачем встановленої законом процедури розгляду адміністративної справи, відсутній.

Суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги Позивачем було укладено з Адвокатським бюро «Сергія Дейнеки» Договір про надання правової допомоги №21 від 11.12.2022 року.

Відповідно до розрахунку-фактури №1 від 17.01.2023 року витрати за надану правову допомогу становить 500,00 грн, які були сплачені Позивачем, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції 0.0..1 від 17.01.2023 року (а.с.22, 23).

Верховний Суд у постанові від 07.05.2020 року у справі 820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, бере до уваги конкретні обставини справи.

Таким чином, ураховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи до уваги те, що витрати на оплату послуг адвоката дійсні, необхідні та обґрунтовані, приймаючи до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, враховуючи принципи добросовісності, розумності та справедливості, також враховуючи немайновий характер задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на оплату правової допомоги адвоката у заявленому розмірі - 500,00 гривень.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 496,20 грн. також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6269336 від 10.12.2022 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 500,00 грн., судові витрати в розмірі 496,20 грн., а всього стягнути 996,20 грн. (дев`ятсот дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.01.2023 року.

СуддяВ. П. Цукуров