Справа № 643/18602/21
Суддя: Попов О. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/183/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Попова О.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Вощинського С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Лимар Артема Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Лимар А.О. серії ЕАО № 4900996 від 14.10.2021р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн., провадження у справі закрити.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», Московським районним судом м. Харкова зазначену справу було направлено для подальшого розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.10.2021р. інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Лимарем А.О. винесено постанову серії ЕАО №4900996 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Обставини, які викладені в постанові, не відповідають дійсності, зміст постанови не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не підтверджена належними доказами. Так, 14.10.2021р. о 10 год. 12 хв. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та донькою Марією рухалися по проспекту Льва Ландау, за кермом автомобіля перебувала дружина. Під`їхавши до Харківського національного університету внутрішніх справ, який розташований за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 27, вони припаркувалися. Оскільки вільних місць для паркування не було, автомобіль його дружина припаркувала під кутом до узбіччя та у безпосередній близькості до автомобіля, що був попереду, таким чином, що єдиною можливістю покинути автомобіль було пересідання на переднє пасажирське місце. В той же час ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні разом з донькою. Він вийшов з задньої правої двері щоб обійти автомобіль та висадити доньку. До нього підійшли поліцейські та наказали прибрати автомобіль, який начебто неправильно припаркований, попросили його пред`явити документи, після чого вони його повідомили, що він керував транспортним засобом, хоча він не мав на це право, оскільки раніше був позбавлений права керування транспортними засобами. Він повідомив, що не керував автомобілем та йому невідомо про наявність будь-яких судових рішень щодо позбавлення права керування транспортними засобами, показав посвідчення водія, попросив надати докази на підтвердження керування ним транспортного засобу. Однак інспектор відмовився це зробити. Також позивачем зазначено, що лише після того, як відносно нього було винесено оскаржувану постанову, він дізнався про те, що постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2021р. по справі 643/5439/21 його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Як убачається з мотивувальної частини постанови, у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Однак в матеріалах справи докази отримання ним судової повістки відсутні. Як і відсутні докази отримання ним копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Копію постанови було отримано його представником лише 25.10.2021р. Таким чином в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП

Відповідачі у судове засідання не з`явились, від відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив, в якому він заперечує проти позову, зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами. Згідно відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інспектором було встановлено, що 17.03.2021 у відношенні позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 25792 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 по справі № 643/5439/21 позивача визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Отже, станом на 14.10.2021 строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами не сплив, а постанову суду не оскаржено. Інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Представник відповідача заперечував щодо аргументу позивача про необізнаність стосовно рішення суду та позбавлення його права керування транспортними засобами, посилаючись при цьому на рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України, ст. 2 КАС України, діючу в Україні систему публікації відомостей про час та місце розгляду справи в глобальній інформаційній мережі Інтернет на сайті «Судова влада». Отже, позивач мав цікавитись ходом його справи та результатами судових засідань, мав право використовувати засоби внутрішнього законодавства для захисту своїх прав при розгляді справи, приймаючи участь в судових засіданнях безпосередньо чи за участю захисника. Враховуючи викладене, оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Постановою серії ЕАО № 4900996 від 14.10.2021 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 14.10.2021 о 10-12 год. за адресою: м Харків, пр-т 50-річчя СРСР, 27 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 150, державний номерний знак НОМЕР_1 та на даний час був позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Позбавлення позивача права керування транспортним засобом підтверджується постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2021 по справі № 643/5439/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, у разі його здійснення може бути підданий адміністративному стягненню. Однак, у разі відсутності події такого керування, або його не доведенні належними доказами, вказаному стягненню позивач не може бути підданий.

Відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що він не керував 14.10.2021 о 10-12 год. транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 150, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Доказів керування позивачем транспортним засобом та й відповідно факт зупинки поліцейським, відповідачем не надано. Сама по собі оскаржувана постанова не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення у розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП, так як у відповідності до ст. 283 КУпАП приймається вже за наслідками розгляду справи як рішення уповноваженого органу.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ( п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

З урахуванням наведеного суд зазначає, що відповідачем не доведено наявності події і складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 КУпАП, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4900996 від 14.10.2021р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя О.Г. Попов