Справа № 560/12628/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
іменем України

20 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить:

-визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилася у відмові в направленні для огляду військово-лікарською комісією після проходження лікування ОСОБА_1 протиправною та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити на огляд військово-лікарською комісією ОСОБА_1 .

В підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 .

З 21.10.2022 року по 07.11.2022 року позивач був госпіталізований до неврологічного відділення № 1 КНП "Київська міська клінічна лікарня № 8".

18.11.2022 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із письмовим рапортом про необхідність направлення його на проходження військово-лікарської комісії відповідно до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" з метою встановлення ступеню придатності/непридатності до військової служби внаслідок різкого погіршення стану здоров`я.

Раніше позивач неодноразово звертався до стройової частини із відповідним рапортом, проте з невідомих причин такий рапорт відмовляли у прийомі до розгляду, тому позивач подав рапорт через засоби поштового зв`язку.

Відповідно до виписки № 13889 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення № 1 КНП "Київська міська клінічна лікарня № 8" у позивача встановлено діагноз-вертеброгенний лівобічний попереково-крижовий радикуліт, стадія загострення, виражений больовий та м`язово-тонічний синдром.

На даний час командування військової частини відмовило позивачу у проходженні військово-лікарської комісії, фактично готуючи до переміщення у інший підрозділ.

Позивачу заборонено подавати письмові звернення у формі рапортів, що підтверджується копією обхідного листа та копією рапорту.

Так як відповідач не прийняв рішення щодо направлення позивача на обстеження військово-лікарською комісією для встановлення ступеню придатності до військової служби після пройденого лікування, позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки вона суперечить вимогам чинного законодавства, тому звернувся в суд з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обгрунтовуючи заперечення позову представник відповідача вказав, що позивач 18.11.2022 року надіслав рапорт на адресу військової частини НОМЕР_1 , а відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2022 року № 308 старший солдат ОСОБА_1 , вважається таким, що самовільно залишив військову частину та знятий з продовольчого забезпечення, тому військова частина не могла направити позивача на проходження військово-лікарської комісії без його присутності на військовій службі, а надсилання направлення на обстеження поштою, чинним законодавством не передбачено.

Позивач порушив визначений Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України порядок звернення із рапортом, та самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2022 року № 319, позивача переміщено в іншу військову частину, а саме: НОМЕР_2 , тому позивачу необхідно звернутися до командування такої частини.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову, тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні спору враховує такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , призваний по мобілізації до Збройних Сил України та перебував до 29 листопада 2022 року у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2022 року № 319, старшого солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , зарахованого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 26.10.2022 № 281-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби; 29 листопада 2022 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З 21.10.2022 року по 07.11.2022 року позивач був госпіталізований до неврологічного відділення № 1 КНП "Київська міська клінічна лікарня № 8" із повним діагнозом: вертеброгенний лівобічний попереково-крижовий радикуліт, стадія загострення, виражений больовий та м`язово-тонічний синдром.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2022 року № 308, старшого солдата ОСОБА_1 , призваного по мобілізації, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що самовільно залишив частину та знято з продовольчого забезпечення.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2022 року № 315, старшого солдата ОСОБА_1 , призваного по мобілізації, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що повернувся після самовільного залишення частини та зарахувати на продовольче забезпечення.

18.11.2022 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із письмовим рапортом про необхідність направлення його на проходження військово-лікарської комісії відповідно до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" з метою встановлення ступеню придатності/непридатності до військової служби внаслідок різкого погіршення стану здоров`я.

Вказаний рапорт на адресу частини позивач направив поштою, що підтверджується матеріалами справи, оскільки за його поясненнями наданими у позові, неодноразові спроби подати рапорт безпосередньо до стройової частини відповідача не увінчалися позитивним результатом, так як уповноважені особи відповідача відмовлялися приймати його до розгляду.

Рапорт військовою частиною НОМЕР_1 отриманий, по суті не розглянутий, будь-якого рішення уповноваженими відповідальними особами відповідача по ньому не прийнято.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі, визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців-обов`язок командирів (начальників).

Військовослужбовці, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я.

За відсутності за місцем проходження військової служби військово-медичних закладів охорони здоров`я чи відповідних відділень або спеціального медичного обладнання, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення медичного огляду військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби, наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, затверджено "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", (далі Положення № 402) .

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 розділу I Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза це медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби.

Згідно із пунктом 1.1 розділу II Положення № 402, медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовослужбовців до військової служби.

Підпунктом б) пункту 6.1, пунктом 6.10 розділу II Положення № 402 встановлено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Із змісту наведених правових норм Закону № 2011-XII, Положення № 402 вбачається, що військовослужбовці, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я, а за їх відсутності, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців є обов`язком командирів (начальників).

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, за направленням на такий медичний огляд військовослужбовців, яке в свою чергу проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище.

Оскільки позивач після проведеного стаціонарного лікування в період з 21.10.2022 року по 07.11.2022 року в неврологічному відділенні № 1 КНП "Київська міська клінічна лікарня № 8" та встановленням за результатами лікування повним діагнозом: вертеброгенний лівобічний попереково-крижовий радикуліт, стадія загострення, виражений больовий та м`язово-тонічний синдром, 18.11.2022 року звернувся із рапортом на ім`я командира частини про проведення направлення позивача до військово-лікарської комісії для проведення військово-лікарської експертизи з метою визначення придатності позивача за станом здоров`я до військової служби, командир частини зобов`язаний був провести таке направлення, натомість рапорт позивача від 18.11.2022 року про необхідність направлення його на проходження військово-лікарської комісії відповідно до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" з метою встановлення ступеню придатності/непридатності до військової служби внаслідок різкого погіршення стану здоров`я по суті не розглянутий, будь-якого рішення командуванням відповідача по ньому не прийнято.

Суд вважає, що відповідач, не приймаючи рішення щодо рапорту позивача, допустив протиправну бездіяльність, так як не виконав свого обов`язку про проведення направлення позивача до військово-лікарської комісії для проведення військово-лікарської експертизи з метою визначення придатності позивача за станом здоров`я до військової служби.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилася у відмові в направленні для огляду військово-лікарською комісією після проходження лікування ОСОБА_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести направлення на огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 на підставі рапорту від 18.11.2022 року.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення відповідача якими він заперечує позовні вимоги в зв`язку із тим, що рапорт позивачем поданий 18.11.2022 року, а виключений він із списків особового складу військової частини тільки 29 листопада 2022 року.

Самовільне залишення позивачем військової частини з 16.11.2022 року по 24.11.2022 року, про що стверджує відповідач у відзиві на позов із наданням копій відповідних наказів в підтвердження таких пояснень, не позбавляє відповідача виконати свій обов`язок, а саме: розглянути рапорт військовослужбовця по суті та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Суд не надає правової оцінки можливого порушення позивачем порядку звернення із рапортом від 18.11.2022 року, так як така обставина також не розцінюється судом як правова підстава для відмови у позові та можливого звільнення відповідача від виконання своїх обов`язків.

Аналізуючи все в сукупності суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та доведений дослідженими в судовому засіданні належними доказами, тому підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилася у відмові в проведенні направлення для огляду військово-лікарською комісією ОСОБА_1 після проходження лікування на підставі рапорту від 18.11.2022 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести направлення на огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 після проходження лікування на підставі рапорту від 18.11.2022 року.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя В.К. Блонський