Справа № 592/10457/22
Суддя: Котенко О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/16/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Середницької І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської митниці про скасування постанови від 13.12.2022 року та закриття провадження у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2022 року в.о. начальника Сумської митниці Єрмаковим Юрієм Вікторовичем у відношенні нього винесено постанову у справі про порушення митних правил №0377/80500/22, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% від несплаченої суми митних платежів, що складає суму 566461,08грн. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а матеріали даної справи про порушення митних правил свідчили і свідчать про необхідність закриття провадження у даній справі про ПМП, що підтверджується наступним. 31.03.2017 року між ТОВ «ГРАНД МЕТА» (покупцем) та ООО «Barkas-Teks» (Республіка Узбекистан) (постачальник) було укладено контракт №06/17 на поставку товару - махрові фарбовані бавовняні рушники та інші текстильні товари із обов`язковим наданням Постачальником сертифікату походження товару по формі СТ-1 та Акту експертизи до нього. Сторонами у пункті 2.1 контракту було визначено, що товар поставляється Покупцеві партіями за цінами, які визначаються на підставі специфікації та вказуються в рахунку, який виставляється постачальником. Даний товар в межах вказаного контракту систематично поставлявся в Україну на умовах режиму вільної торгівлі із умовним повним звільненням від сплати мита на підставі преференції «400». Так, 31.08.2022 року з метою митного оформлення чергової партії товару за вказаним контрактом його уповноваженою особою було подано митну декларацію №UA805020/2022/009602 із застосуванням преференції «400» зі сплати ввізного мита, яка обґрунтовувалося поданням сертифікату про походження товару СТ-1 від 13.08.2022 року №UZUA01 на вісім імпортованих товарних позицій та Акт експертизи №01 від 13.08.2022 року до нього, якими підтверджено достатність переробки імпортованих товарів в Республіці Узбекистан. У графі 47 МД розрахунок платежів здійснювався із застосуванням митної преференції «400», у зв`язку з чим сума мита була нарахована умовно, що підтверджується позначкою «06» у відповідній колонці «СП» цієї графи МД. Однак, 31.08.2022 року відповідачем на вказану МД було винесено Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000289, яка обґрунтовувалася тим, що виявлено порушення підприємством ТОВ «ГРАНД МЕТА» вимог статті 9 Правил визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року, затверджених Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав, якою визначено, що: «товар вважається як такий, що походить з митної території держави-учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі вид 15 квітня 1994 року, якщо він відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав-учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави-учасниці цієї Угоди з митної території іншої держави-учасниці цієї Угоди» в частині того, що товар ввезено в Україну з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року. У наданій під час митного оформлення автотранспортній накладній від 13.08.2022 року А №332321 (код документу 0730) виявлено відтиски печаток митного органу Румунії та Чернівецької митниці, які підтверджують, що товар ввезений з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року. Листом Державної митної служби України від 05.07.2022 року №08-1/15-03/7/3716 роз`яснено, що Рішенням про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року не передбачено можливість транспортування в Україну товарів походженням з Узбекистану транзитом через територію країн, які не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року. Враховуючи вищевикладене, сертифікат про походження товару СТ-1 від 13.08.2022 року №UZUA01 Сумською митницею не визнано для застосування преференції «400» зі сплати ввізного мита». Виходячи із намірів уникнення додаткових фінансових втрат у вигляді внесення оплати за надмірне перебування завантаженого транспортного засобу в зоні митного контролю та потреби у забезпеченні належного товарообігу, з метою митного оформлення вказаної партії товару 31.08.2022 року (тобто, в той же день) відповідачеві було подано нову митну декларацію №UA805020/2022/009627 із виконанням усіх вимог, наведених в оскаржуваній Картці відмови, а також із внесенням на депозитний рахунок відповідача додаткової суми митних платежів у загальному розмірі 188820,36грн., яка складається з 157359,30грн., мита та 31 470,06грн., ПДВ (по товару №1) та 39445,43грн., яка складається з 31204,53грн., мита та 8240,87грн. ПДВ (по товару №2). Тобто, ТОВ «ГРАНД МЕТА» за митною декларацією №UА805020/2022/009627 по товару №1 в добровільному порядку було доплачено суми митних платежів в загальному розмірі 188820,36грн. (157359,30грн. - мито, 31470,06грн. - ПДВ), розраховані без застосування митної преференції «400», що підтверджувалося вказаною оформленою митною декларацією. Тобто, ще 31.08.2022 року - в день митного оформлення товару та випуску його у вільний обіг згідно МД №UA805020/2022/009627 до бюджету сплачено як раз ту суму, про недоплату якої йдеться в оскаржуваній постанові митниці . За даних обставин, відповідач не мав підстав для складення протоколу про ПМП або ж повинен був закрити провадження у даній справі на підставі частини 1 статті 460 МК України, відповідно до якої допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Директор ТОВ «ГРАНД МЕТА» підставою для заповнення МД із застосуванням преференції за кодом «400» використав двосторонню міжурядову угоду України з країнами СНД про вільну торгівлю, а саме двосторонню Угоду між Урядом України й Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю від 29.12.1994 року. Угода про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року з 20.09.2012 року для України втратила чинність на підставі Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року, яку нею було ратифіковано 30.07.2012 року (набула чинності 20.09.2012 року). 31.05.2013 року Узбекистаном також було видано Закон «Про ратифікацію протоколу про застосування договору про зону вільної торгівлі від 18 жовтня 2011 року між його сторонами та Республікою Узбекистан» і таким чином ця країна стала дев`ятою державою-членом Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року шляхом приєднання. У зв`язку з цим, Угода про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року втратила чинність і для України, і для Узбекистану з набуттям для цих країн чинності Договором про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року. При цьому, в оскаржуваній постанові митниці вказується, що відповідно пункту 9 Правил визначення країни походження товарів (в редакції Рішення про нову редакцію пункту 9 Правил визначення країни походження товарів від 18.10.1996 року), товар вважається як такий, що походить з митної території держави-учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, якщо він відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав-учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави-учасниці цієї Угоди з митної території іншої держави-учасниці цієї Угоди. Імпортований ТОВ «ГРАНД МЕТА» товар, оформлений за МД № UA805020/2022/009627 від 31.08.2022 року, ввозився резидентом держави-учасниці цієї Угоди (ТОВ «ГРАНД МЕТА») і ввозився з митної території Узбекистану -держави-учасниці цієї Угоди. Тобто, Україна в даному випадку являється країною імпорту (країною, в яку ввозиться товар), а Узбекистан - країною експорту (країною, з якої вивозиться товар). Викладені в оскаржуваній постанові митниці доводи про те, що товар ввезено з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, що є порушенням пункту 9 Рішення про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року у викладеній редакції, не відповідає загальноприйнятому в митній сфері розумінню понять «країна ввезення товару» та «країна вивезення товару».Так, Румунія в даних правовідносинах не виступала і не могла виступати "країною ввезення/вивезення товару», адже товаросупровідні документи (зокрема, зовнішньоекономічний контракт, пакувальний лист, автотранспортна накладна, митна декларація країни відправлення) свідчили, що ввезення товару в Україну відбувалося з митної території Узбекистану, а інші країни виступали країнами проміжного транзиту.Відтак, імпортований ТОВ «ГРАНД МЕТА» товар в момент пред`явлення до митного оформлення на території України вважався (являвся) товаром, ввезеним з Узбекистану.Зазначене також підтверджується тим, що згідно правил заповнення графи 15 «Країна відправлення/експорту» Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, визначено, що у цій графі відповідно до класифікації країн світу наводиться українською мовою коротка назва країни, з якої товари відправлені в Україну. При розгляді справи про порушення митних правил були допущені порушення процесуальних норм при здійсненні провадження у справі про порушення митних правил. 12.12.2022 року ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні, але мав намір скористатися наданим йому правом бути присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил, надіслав клопотання про перенесення розгляду справи. Розгляд справи відбувся за відсутності позивача, що є порушенням прав ОСОБА_1 на захист. Відлік строку на оскарження постанови розпочався з 14.12.2022 року, але враховуючи тривалі періоди планових та аварійних відключень електроенергії у м.Суми визначений ч.1 ст.289 КУпАП строк оскарження пропущений позивачем з поважних причин. Просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його, скасувати постанову Сумської митниці у справі про порушення митних правил №0377/80500/22 від 13.12.2022 року, а провадження у справі про порушення митних правил закрити, стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 10000грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Бикової Р.Ю. надійшла до суду заява, в якій просила розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує повністю.

Представник відповідача - Сумської митниці Державної митної служби України, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначили, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. 31.08.2022 року до відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці до митного оформлення товарів «рушники махрові, вафельні бавовняні фарбовані» було подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №UА805020/2022/009602. Згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема інвойсу від 12.08.2022 року №98 та контракту від 31.03.2017 року №06/17, продавцем вказаного товару є ТОВ «Barkas-Teks» (Республіка Узбекистан), покупцем - ТОВ «ГРАНД МЕТА» (м.Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд.168). Декларування товару від імені ТОВ «ГРАНД МЕТА» здійснював директор цього товариства ОСОБА_1 . Відомості про країну походження вищевказаного товару «UZ» (Республіка Узбекистан) зазначено в графі 34 даної МД та підтверджено наданим сертифікатом про походження товарів форми СТ-1 від 13.08.2022 року №UZUA01. Згідно графи 47 МД нараховані та сплачені митні платежі у сумі: мито - 157350,30грн. (спосіб платежу 06 умовно), ПДВ - 262250,51грн. (спосіб платежу 01), із застосуванням тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія). Враховуючи вимоги частий 3 статті 1 «Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю» від 29.12.1994 року, частини 4 статті 3 «Угоди про створення зони вільної торгівлі» від 15.04.1994, частини 3 статті 2 «Протоколу про застосування Договору про зону вільної торгівлі від 18 жовтня 2011 року між його Сторонами та Республікою Узбекистан» від 31.05.2013, визначення країни походження товарів здійснюється відповідно Рішення про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 (із змінами, до яких приєдналася Україна). Відповідно до пункту 9 Правил визначення країни походження товарів від 24.09.1993, затверджених Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав, товар вважається як такий, що походить з митної території держави - учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, якщо він відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав - учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави - учасниці цієї Угоди митної території іншої держави - учасниці цієї Угоди. Таким чином, Рішенням про Правила визначення країни походження товарів в і 24 вересня 1993 року не передбачено можливість транспортування в Україну товарів походженням з Республіки Узбекистан транзитом через територію країн, які не і учасниками Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994.Роз`яснення щодо застосування «правила прямого транспортування» до товарів походженням з Республіки Узбекистан викладено Державною митною службою України у листі від 05.07.2022 №08-1/15-03/7/3716. За результатами здійсненого аналізу встановлено, що вищевказані товари ввезене в Україну через пункт пропуску «Дякове Халмеу» митного поста «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994, що є порушенням вимог пункту 9 Правил визначення країни походження товарів від 24.09.1993, затверджених Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав. У зв`язку з виявленим порушенням «правил прямого транспортування» сертифікат про походження товарів форми СТ-1, який було надано Сумській митниці при митному оформленні МД від 31.08.2022 №UA805020/2022/009602 не можливе застосовувати у якості підстави для надання тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СПД (крім Республіки Грузія). Враховуючи вищевикладене, управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Сумської митниці встановлено факт заниження податкових зобов`язань за даною митною декларацією у розмірі 188820,36грн., де ввізне мито (020 вид платежу) складає 157350,30грн., ПДВ (028 вид платежу) -31470,06грн. За даним фактом 14.11.2022 року у відношенні директора ТОВ «ГРАНД МЕТА () ОСОБА_1 , складено протокол про порушення митних правил №0377/80500/22 за ознаками в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Таким чином, директор ТОВ «ГРАНД МЕТА» ОСОБА_1 під час митного оформлення товарів «рушники махрові, вафельні бавовняні фарбовані», ввезених на мигну територію України згідно інвойсу від 12.08.2022 № 98 на транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вчинив протиправні дії, спрямовані на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру у сумі 188820,36грн., шляхом неправомірного використання тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400» (товари, ідо ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія) у поданій митному органу МД від 31.08.2022 №UA805020/2022/009602. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог громадянці ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Суд установив, що 13 грудня 2022 року в.о. начальника Сумської митниці Єрмаковим Ю.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0377/80500/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 566461,08грн. (а.с.16-17).

З постанови вбачається, що 31.08.2022 року до відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці до митного оформлення товарів «рушники махрові, вафельні бавовняні фарбовані» було подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за №UA805020/2022/009602. Згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема інвойсу від 12.08.2022 року №98 та контракту від 31.03.2017 року №06/17, продавцем вказаного товару є ТOB «Barkas-Teks» (Республіка Узбекистан), покупцем - ТОВ «ГРАНД МЕТА». Декларування товару від імені ТОВ «ГРАНД МЕТА» здійснював директор цього товариства ОСОБА_1 . Відомості про країну походження вищевказаного товару «UZ» (Республіка Узбекистан) зазначено в графі 34 даної МД та підтверджено наданим сертифікатом про походження товарів форми СТ-1 від 13.08.2022 року №UZUA01. Згідно графи 47 МД нараховані та сплачені митні платежі у сумі: мито - 157350,30грн. (спосіб платежу 06 - умовно), ПДВ - 262250,51грн. (спосіб платежу 01), із застосуванням тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія). Враховуючи вимоги частини 3 статті 1 «Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю» від 29.12.1994, частини 4 статті 3 «Угоди про створення зони вільної торгівлі» від 15.04.1994, частини 3 статті 2 «Протоколу про застосування Договору про зону вільної торгівлі від 18 жовтня 2011 року між його Сторонами та Республікою Узбекистан» від 31.05.2013, визначення країни походження товарів здійснюється відповідно Рішення про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 (із змінами, до яких приєдналася Україна). Відповідно до пункту 9 Правил визначення країни походження товарів від 24.09.1993, затверджених Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав, товар Держав, товар вважається як такий, що походить з митної території держави учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, якщо відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав - учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави - учасниці цієї Угоди з митної території іншої держави - учасниці цієї угоди. Таким чином, Рішенням про Правила визначення країни походження товарів від 24 вересня 1993 року не передбачено можливість транспортування в Україну товарів походженням з Республіки Узбекистан транзитом через територію країн, які не є учасниками Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994.Роз`яснення щодо застосування «правила прямого транспортування» до товарів походженням з Республіки Узбекистан викладено Державною митною службою України у листі від 05.07.2022 № 08-1/15-03/7/3716. За результатами здійсненого аналізу встановлено, що вищевказані товари ввезено в Україну через пункт пропуску «Дякове Халмеу» митного поста «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року. В постанові зазначено, що директор ТОВ «ГРАНД МЕТА» ОСОБА_1 під час митного оформлення товарів «рушники махрові, вафельні бавовняні фарбовані», ввезених на мигну територію України згідно інвойсу від 12.08.2022 №98 на транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вчинив протиправні дії, спрямовані на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру у сумі 188820,36 грн., шляхом неправомірного використання тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400» (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія) у поданій митному органу МД від 31.08.2022 №UA805020/2022/009602.

Відповідно до статті 485 МК України визнається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

31.03.2017 року між ТОВ «ГРАНД МЕТА» (покупцем) та ООО «Barkas-Teks» (Республіка Узбекистан) (постачальник) було укладено контракт №06/17 на поставку товару - махрові фарбовані бавовняні рушники та інші текстильні товари із обов`язковим наданням Постачальником сертифікату походження товару по формі СТ-1 та Акту експертизи до нього. Сторонами у пункті 2.1 контракту було визначено, що товар поставляється Покупцеві партіями за цінами, які визначаються на підставі специфікації та вказуються в рахунку, який виставляється Постачальником (а.с.23-25).

Даний товар в межах вказаного контракту систематично поставлявся в Україну на умовах режиму вільної торгівлі із умовним повним звільненням від сплати мита на підставі преференції «400».

Так, 31.08.2022 року з метою митного оформлення чергової партії товару за вказаним контрактом уповноваженою особою ОСОБА_1 , було подано митну декларацію №UA805020/2022/009602 із застосуванням преференції «400» зі сплати ввізного мита (а.с.20-21), яка обґрунтовувалося поданням сертифікату про походження товару СТ-1 від 13.08.2022 року №UZUA01 (а.с.28) на вісім імпортованих товарних позицій та Акт експертизи №01 від 13.08.2022 року до нього, якими підтверджено достатність переробки імпортованих товарів в Республіці Узбекистан (а.с.29).

У графі 47 МД розрахунок платежів здійснювався із застосуванням митної преференції «400», у зв`язку з чим сума мита була нарахована умовно, що підтверджується позначкою «06» у відповідній колонці «СП» цієї графи МД.

Однак, 31.08.2022 року Сумською митницею на вказану МД було винесено Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000289 (далі - Картка відмови), яка обґрунтовувалася тим, що виявлено порушення підприємством ТОВ «ГРАНД МЕТА» вимог статті 9 Правил визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року, затверджених Рішенням Ради Глав Урядів Співдружності Незалежних Держав, якою визначено, що: «товар вважається як такий, що походить з митної території держави-учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі вид 15 квітня 1994 року, якщо він відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав-учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави-учасниці цієї Угоди з митної території іншої держави-учасниці цієї Угоди» в частині того, що товар ввезено в Україну з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі вид 15 квітня 1994 року. У наданій під час митного оформлення автотранспортній накладній від 13.08.2022 року А №332321 (код документу 0730) виявлено відтиски печаток митного органу Румунії та Чернівецької митниці, які підтверджують, що товар ввезений з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року. Листом Державної митної служби України від 05.07.2022 року №08-1/15-03/7/3716 роз`яснено, що Рішенням про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року не передбачено можливість транспортування в Україну товарів походженням з Узбекистану транзитом через територію країн, які не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року. Враховуючи вищевикладене, сертифікат про походження товару СТ-1 від 13.08.2022 року №UZUA01 Сумською митницею не визнано для застосування преференції «400» зі сплати ввізного мита».

Виходячи із намірів уникнення додаткових фінансових втрат у вигляді внесення оплати за надмірне перебування завантаженого транспортного засобу в зоні митного контролю та потреби у забезпеченні належного товарообігу, з метою митного оформлення вказаної партії товару 31.08.2022 року (тобто, в той же день) Відповідачеві було подано нову митну декларацію № UA805020/2022/009627 із виконанням усіх вимог, наведених в оскаржуваній Картці відмови, а також із внесенням на депозитний рахунок Відповідача додаткової суми митних платежів у загальному розмірі 188 820,36 гривень, яка складається з 157 359,30 гривень мита та 31 470,06 гривень ПДВ (по товару № 1) та 39 445,43 гривні, яка складається з 31 204,53 гривень мита та 8 240,87 гривень ПДВ (по товару № 2).

Тобто, ТОВ «ГРАНД МЕТА» за митною декларацією № UА805020/2022/009627 по товару №1 в добровільному порядку було доплачено суми митних платежів в загальному розмірі 188820,36грн. (157359,30грн. - мито, 31470,06грн. - ПДВ), розраховані без застосування митної преференції «400», що підтверджувалося вказаною оформленою митною декларацією.

Тобто, ще 31.08.2022 року - в день митного оформлення товару та випуску його у вільний обіг згідно МД №UA805020/2022/009627 до бюджету сплачено як раз ту суму, про недоплату якої йдеться в оскаржуваній постанові митниці.

В оскаржуваній постанові митниці вказується, що Рішенням про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року не передбачено можливість транспортування в Україну товарів походженням з Республіки Узбекистан транзитом через територію країн, які не є учасниками Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року. Роз`яснення щодо застосування «правила прямого транспортування» до товарів походженням з Республіки Узбекистан, викладене Державною митною службою України у листі від 05.07.2022 року №08-1/15-03/7/3716.

У зв`язку з цим, керівник митниці при винесенні оскаржуваної постанови дійшов до помилкового висновку про те, що у зв`язку з неможливістю застосування поданого до митного оформлення сертифікату про походження товару від 13.08.2022 року №UZUA01 в якості підстави для надання тарифної преференції, директор ТОВ «ГРАНД МЕТА» ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру на суму 188 820,36 грн., шляхом неправомірного використання тарифної преференції зі сплати ввізного мита за кодом «400».

Директор ТОВ «ГРАНД МЕТА» підставою для заповнення МД із застосуванням преференції за кодом «400» використав двосторонню міжурядову угоду України з країнами СНД про вільну торгівлю, а саме двосторонню Угоду між Урядом України й Урядом Республіки Узбекистан про вільну торгівлю від 29.12.1994 року. Угода про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року з 20.09.2012 року для України втратила чинність на підставі Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року, яку нею було ратифіковано 30.07.2012 року (набула чинності 20.09.2012 року).

У свою чергу, 31.05.2013 року Узбекистаном також було видано Закон «Про ратифікацію протоколу про застосування договору про зону вільної торгівлі від 18 жовтня 2011 року між його сторонами та Республікою Узбекистан» і таким чином ця країна стала дев`ятою державою-членом Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року шляхом приєднання.

У зв`язку з цим, Угода про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994 року втратила чинність і для України, і для Узбекистану з набуттям для цих країн чинності Договором про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року.

При цьому, в оскаржуваній постанові митниці вказується, що відповідно пункту 9 Правил визначення країни походження товарів (в редакції Рішення про нову редакцію пункту 9 Правил визначення країни походження товарів від 18.10.1996 року), товар вважається як такий, що походить з митної території держави-учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, якщо він відповідає встановленим цими Правилами критеріям походження, експортується резидентом однієї з держав-учасниць цієї Угоди і ввозиться резидентом держави-учасниці цієї Угоди з митної території іншої держави-учасниці цієї Угоди.

Імпортований ТОВ «ГРАНД МЕТА» товар, оформлений за МД № UA805020/2022/009627 від 31.08.2022 року, ввозився резидентом держави-учасниці цієї Угоди (ТОВ «ГРАНД МЕТА») і ввозився з митної території Узбекистану -держави-учасниці цієї Угоди.

Тобто, Україна в даному випадку являється країною імпорту (країною, в яку ввозиться товар), а Узбекистан - країною експорту (країною, з якої вивозиться товар).

Викладені в оскаржуваній постанові митниці доводи про те, що товар ввезено з митної території Румунії, яка не є учасником Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15 квітня 1994 року, що є порушенням пункту 9 Рішення про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року у викладеній редакції, не відповідає загальноприйнятому в митній сфері розумінню понять «країна ввезення товару» та «країна вивезення товару».

Так, Румунія в даних правовідносинах не виступала і не могла виступати "країною ввезення/вивезення товару», адже товаросупровідні документи (зокрема, зовнішньоекономічний контракт, пакувальний лист, автотранспортна накладна, митна декларація країни відправлення) свідчили, що ввезення товару в Україну відбувалося з митної території Узбекистану, а інші країни виступали країнами проміжного транзиту.

Відтак, імпортований ТОВ «ГРАНД МЕТА» товар в момент пред`явлення до митного оформлення на території України вважався (являвся) товаром, ввезеним з Узбекистану.

Зазначене також підтверджується тим, що згідно правил заповнення графи 15 «Країна відправлення/експорту» Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, визначено, що у цій графі відповідно до класифікації країн світу наводиться українською мовою коротка назва країни, з якої товари відправлені в Україну.

У графі 15 МД № UA805020/2022/009627 від 31.08.2022 року міститься позначення «Узбекистан», який відповідно являється країною, з якої ввезено (експортовано) товар до України як країни імпорту.

Слід також зауважити, що так зване «правило прямого транспортування» містилося в попередній (вже давно зміненій) редакції статті пункту 9 Рішення про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року, в той час як в поточній редакції - в редакції Рішення про нову редакцію пункту 9 Правил визначення країни походження товарів від 18.10.1996 року це правило Договірними країнами вже було виключено.

Частинами 1, 2, 7 та 8 статті 36 МК України визначено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

При існуванні встановлених правил прямого транспортування товарів із країни їхнього походження дозволяється відступати від них у випадках, коли таке транспортування неможливе в силу географічного положення та/або якщо товари знаходяться під митним контролем у третіх країнах.

Положеннями національного законодавства України - частини 8 статті 36 МК України передбачено, що правила прямого транспортування не застосовуються у випадках неможливості його реалізації в силу географічних причин та/або знаходження їх під митним контролем у третіх країнах. В даному випадку постачання товару ТОВ «ГРАНД МЕТА» мають місце обидві умови, адже транспортування товарів відбувалося під митним контролем із застосуванням заходів контролю доставки за книжкою МДП (код документа «0952» в графі 44 МД) і їх транспортування не могло відбуватися через територію російської федерації (як було раніше до початку війни) в сипу географічного положення, адже відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2022 року № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» Урядом України заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації, а товари, переміщення яких територією Російської Федераті здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому числі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо їх ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 року включно.

За наведених умов, наведені в оскаржуваній постанові митниці доводи про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 9 Рішення про Правила визначення країни походження товарів від 24.09.1993 року, є безпідставними, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

З об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної - виною у формі умислу.

В оскаржуваній постанові не зазначено жодного доводу відносно встановлення наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення у формі прямого умислу на надання ним відомостей з метою саме ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру (враховуючи систематичність попередніх митних оформлень товарів за цим же зовнішньоекономічним контрактом), зазначене свідчить про не встановлення митним органом в ході провадження наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Відлік строку на оскарження постанови розпочався з 14.12.2022 року, але враховуючи тривалі періоди планових та аварійних відключень електроенергії у м.Суми визначений ч.1 ст.289 КУпАП строк оскарження пропущений позивачем з поважних причин. Тому, суд вважає необхідним визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його,

З викладених підстав, суд вважає необхідним скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Сумської митниці Єрмакова Юрія Вікторовича у справі про порушення митних правил №0377/80500/22 від 13 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 566461грн.08коп. та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Згідно з ст.139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України.

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Відповідно до частин першоїп`ятої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Між ОСОБА_1 як директором ТОВ «ГРАНД МЕТА» та адвокатом Биковою Р.Ю. 12.10.2022 року укладений договір про надання професійної правничої допомоги. Згідно з п.3.2 договору та додаткової угоди до договору розмір гонорару адвоката становить 10000грн.

Згідно з договором про надання правничої допомоги адвокатом Хурсенко С.О. складена позовна заява, виготовлені додатки до позовної заяви, які підтверджують заявлені позовні вимоги.

Факт отримання грошових коштів в розмірі 10000грн. підтверджується платіжною інструкцією від 28.12.2022 року.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 цього Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Сплата гонорару це зобов`язання між адвокатом і клієнтом. Суд оцінює судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, суд бере до уваги норми ч.5 ст.134 КАС України та, врахувавши складність справи, та значення справи для сторін, зокрема, у разі відмови в задоволенні позову позивача було б притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 566461,08грн., з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 як директора ТОВ «ГРАНД МЕТА» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 134, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду з позовом.

Скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Сумської митниці Єрмакова Юрія Вікторовича у справі про порушення митних правил №0377/80500/22 від 13 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 566461грн.08коп. та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 як директора ТОВ «ГРАНД МЕТА» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Сумська митниця, адреса: 40020, м.Суми, вул. Юрія Вєтрова, 24, .

Суддя О.А. Котенко