Справа № 939/278/22
Суддя: Герасименко М. М.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 939/278/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.

за участю секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через представника адвоката Галю Є.С., звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 14 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Колєснік Н.Г. було винесено постанову серії ВМ № 00008197 про притягнення її (позивача) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за те, що 17 листопада 2021 року о 06 годині 12 хвилин за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7,9% (6,28 тон). Також, 17 січня 2022 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О. було винесено постанову серії ВМ № 00008314 про притягнення її (позивача) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за те, що 18 листопада 2021 року о 05 годині 38 хвилин за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,1% (5,548 тон). Крім того, 20 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. було винесено постанову серії ВМ № 00008690 про притягнення її (позивача) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за те, що 23 листопада 2021 року о 06 годині 40 хвилин за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,9% (6,018 тон). З даними постановами вона (позивач) не погоджується, оскільки вони складені з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 521 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908, а викладені в них обставини не відповідають дійсності. Так, в оскаржуваних постановах зафіксовано лише транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , який є вантажним спеціалізованим сідловим тягачем-Е і за своєю конструкцією не має строєної осі, про що зазначено в постановах. Строєну ось має інший транспортний засіб, а саме спеціалізований самоскид-Е. Крім того, власником вказаного транспортного засобу є ТОВ «Юг-Логістик», а не ОСОБА_1 . З даних, зазначених у постановах і матеріалів фото-відеофіксації, неможливо встановити марку, модель, д.н.з. та власника спеціалізованого самоскиду-Е. Обставини та підстави, з яких ОСОБА_1 , не будучи власником транспортного засобу MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , який не має строєної осі, повинна нести адміністративну відповідальність в оскаржуваних постановах відповідачем не встановлені та не зазначені. Також, зазначені постанови не містять інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля) і допустимі нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, у зв`язку з чим не зрозуміло які показники маси враховувалися уповноваженою особою при винесенні вказаних постанов. Згідно даних товарно-транспортних накладних № 025763, № 025765 і № 026203, а також подорожніх листів, вантажним транспортним засобом здійснювалося перевезення насипного вантажу загальною масою, що з урахуванням маси сідлового тягача та напівпричепа не виходить за допустимі вантажні нормативи до 40 тон. Зазначила, що з оскаржуваних постанов не можливо встановити перевищення яких нормативних або фактичних показників було допущено, оскільки вони містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу останнього. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, розміщені на веб-сайті в мережі Інтернет, також не містять інформації про тип транспортного засобу, його фактичну масу (вагу), вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами та тип дороги. Інші дані або документи, які б містили інформацію про вагу автомобіля з вантажем, визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування, відсутні. Вважала, що в її (позивача) діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а на час винесення оскаржуваних постанов відповідачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні чинного законодавства наявність у її діях події і складу зазначеного правопорушення, а також належність суб`єкта відповідальності за ним. Враховуючи наведене, оскільки розгляд справ був проведений без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення нею (позивачем) вказаних правопорушень відсутні, просила визнати протиправними та скасувати постанови серії ВМ № 00008197 від 14 січня 2022 року, серії ВМ № 00008314 від 17 січня 2022 року та серії ВМ № 00008690 від 20 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і закрити провадження у справах.

03 серпня 2022 року від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті адвоката Сідорова Д.Д. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вважав доводи позивача необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами, а оцінку обставин справи такою, що не впливає на законність винесення оскаржуваних постанов. В обґрунтування зазначив, що в результаті фіксації в автоматичному режимі адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті були винесені постанови серії ВМ № 00008197 від 14 січня 2022 року, серії ВМ № 00008314 від 17 січня 2022 року та серії ВМ № 00008690 від 20 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Стосовно доводів позивача про притягнення її до адміністративної відповідальності як неналежного суб`єкта, зазначив, що відповідно до вимог ст. 279-5 КУпАП, за запитом уповноваженої посадової особи Укртрансбезпеки, отримано відомості про відповідальну особу, а саме керівника юридичної особи ТОВ «Юг-Логістик», за якою зареєстрований транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 , що також визнається самим позивачем і підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Отже, в розумінні ч. 1 ст. 14-3 і ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідачем належним чином визначено суб`єкта адміністративних правопорушень і притягнуто до адміністративної відповідальності. Статтею 297-7 КУпАП зазначені підстави звільнення відповідальної особи, зазначеної у ст. 14-3 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності, однак підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відсутні, оскільки, у встановлений законом строк не виконані умови для такого звільнення, зокрема, позивачем або ймовірною особою, яка могла б користуватися транспортним засобом на момент вчинення зазначених правопорушень, відповідних документів Уктрансбезпеці не надано. З огляду на зазначене, саме ОСОБА_1 є відповідальною особою, а тому оскаржувані постанови винесені відповідачем відносно неї є правомірними. Щодо посилань позивача про відсутність у постановах обов`язкових відомостей, передбачених Додатком І до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зауважив, що зміст оскаржуваних постанов відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі № 1174. Таким чином, посадовою особою відповідача у постановах відображено всі необхідні складові для встановлення подій і складу адміністративних правопорушень, а тому вимоги позивача в цій частині є недоречними та такими, що базуються на неправильному розумінні норм матеріального та процесуального права. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, підтверджується доказами, доданими до відзиву, а саме: фотографіями транспортного засобу, здійсненими під час фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; інформаційними картками автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованими автоматичним пунктом при фіксації адміністративних правопорушень, вчинених позивачем. Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки в мережі Інтернет. Інформаційні картки формуються автоматичним пунктом та надсилаються уповноваженій особі, яка здійснює розгляд справ про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих і використовуються нею при встановленні події та складу адміністративних правопорушень. Постанови містять інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Так, з постанови серії ВМ № 000008197 вбачається, що транспортний засіб, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із навантаженням на строєні осі 28280 кг замість дозволених 22000 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів на 6,28 тон. Згідно постанови серії ВМ № 00008314, вказаний транспортний засіб рухався із навантаженням на строєні осі 27548 кг замість дозволених 22000 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів на 5,548 тон, а відповідно до постанови серії ВМ № 00008690 із навантаженням на строєні осі 28018 кг замість дозволених 22000 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів на 6,018 тон. Вказані відомості містяться в інформаційних картках автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, які сформовані автоматичним пунктом при фіксації адміністративних правопорушень і використовувалися відповідачем при розгляді справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В подальшому вказана інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про події, зафіксовані за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями. Після чого відбулося автоматизоване формування проектів постанов про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Враховуючи наведені обставини, в оскаржуваних постановах зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної допомоги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці дороги. Відсоткове значення перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу було отримано з врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, яка складає 16% відсоткової похибки, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010. Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі зав. № М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879/WIM6/, яким здійснювалася фіксація правопорушення в автоматичному режимі є справним і придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/5875 зазначеного приладу від 12 жовтня 2021 року та сертифікатом перевірки типу № UA.TR.001 76-20 Rev.0 від 17 червня 2020 року. Таким чином, автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі типу WIM6, станом на час фіксації адміністративних правопорушень, вчинених позивачем, був справним і готовим до експлуатації, а отже, визначені ним показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174. Щодо належності та достовірності таких документів, як товарно-транспортна накладна та подорожній лист вантажного транспортного засобу, та можливості їх використання у справі в якості доказів зазначив, що відповідно до абз. 27 глави І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Відомості з товарно-транспортної накладної у будь-якому випадку не можуть слугувати доказом фактичної маси вантажу, що перевозиться, а тому не можуть бути використані на заперечення показників перевищення позивачем габаритно-вагових норм транспортним засобом, встановлених справним та належним чином сертифікованим і повіреним обладнанням автоматичного пункту фіксації транспортних засобів у русі. Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає можливості перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, а також перевезення іншої кількості товарно-транспортних цінностей, відмінної від відомостей, зазначених у товарно-транспортній накладній, зокрема, у ваговому вимірі, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, а тому вказані документи не можуть бути належними та достатніми доказами в справі. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшли письмові пояснення.

Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що спеціалізований вантажний транспортний засіб спеціалізований сідловий тягач-Е MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Юг-Логістик», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що є у відкритому доступі, вбачається, що директором ТОВ «Юг-Логістик» є позивач у справі ОСОБА_1

14 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Колєснік Н.Г. було винесено постанову серії ВМ № 00008197 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за те, що 17 листопада 2021 року о 06 годині 12 хвилин за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 7,9% (6,28 тон) (а.с. 21-22).

Згідно копії товарно-транспортної накладної № 025763 та подорожнього листа вантажного автомобіля від 17 листопада 2021 року, транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення насипного вантажу, а саме щебню, масою 24,1 тони (а.с. 15-16).

Також, 17 січня 2022 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О. було винесено постанову серії ВМ № 00008314 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за те, що 18 листопада 2021 року о 05 годині 38 хвилин за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,1% (5,548 тон) (а.с. 24-25).

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної № 025765 та подорожнього листа вантажного автомобіля від 18 листопада 2021 року, транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення насипного вантажу, а саме щебню, масою 23,94 тони (а.с. 17-18).

Крім того, 20 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. було винесено постанову серії ВМ № 00008690 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за те, що 23 листопада 2021 року о 06 годині 40 хвилин за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,9% (6,018 тон) (а.с. 27-28).

З копії товарно-транспортної накладної № 026203 та подорожнього листа вантажного автомобіля від 23 листопада 2021 року, транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення насипного вантажу, а саме щебню, масою 24,78 тони (а.с. 19-20).

Засади організації і діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Так, відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП встановлено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема про порушення, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті та накладати адміністративні стягнення мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11 лютого 2015 року за № 103, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури та який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до вимог п. 5 Положення Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Частиною першою статті 14-3 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 132-1 цього Кодексу, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу ( ч. 3 ст. 14-3 КУпАП).

Згідно положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння, внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Пунктом 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 1197 від 14 листопада 2018 року, встановлено, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З огляду на зазначене, позивач є належною особою для притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно з ч. 7 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі Порядок № 1174).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Згідно з п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174).

Доводи позивача про те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, підтверджується товарно-транспортними накладними № 025763, № 025765 і № 026203, а також подорожніми листами вантажного транспортного засобу, суд вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про те, що оскаржувані постанови не містять усіх даних, які мають значення для справи, суд зазначає наступне.

Пунктом 17 Порядку № 1174 встановлено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно вимог статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як убачається з оскаржуваних постанов, останні містять усі обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, та інші обов`язкові відомості, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, підписані шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки в мережі Інтернет, ідентифікатори доступу до якого зазначені в оскаржуваних постановах.

З положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Більш того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

Інші доводи та твердження позивача щодо неправомірності оспорюваних постанов та їх невідповідності нормам чинного законодавства не спростовують правомірність винесення оскаржуваних постанов.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову, а відповідач обставини, якими обґрунтовуються заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року в справі № 520/2261/19.

Враховуючи викладене, оскільки подія та склад адміністративних правопорушень належним чином встановлені та відображені в постановах, то суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваних постанов діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відтак, підстав для скасування оскаржуваних постанов суд не вбачає, а тому вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 132-1, 229, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ст. 6-10, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМ.Герасименко