Справа № 640/7844/22
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

18 січня 2023 року

м. Київ

справа № 640/7844/22

адміністративне провадження № К/990/1025/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Рибачука А.І.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року (колегія у складі суддів Федотова І.В., Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.)

у справі № 640/7844/22

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства освіти і науки України

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду із позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - Міносвіти), у якому просив визнати протиправним і нечинним з 06.09.2014 пункт 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міносвіти від 15.07.1996 № 245 (далі - Положення № 245).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 08.09.2022 задовольнив позов частково:

- визнав протиправним та нечинним п. 14 Положення № 245 у частині підстави для відрахування: «за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти»;

- відмовив у іншій частині позовних вимог.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), подав заяву про ухвалення додаткового рішення у частині вирішення питання судових витрат. Просив стягнути з Міносвіти 54 205,65 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 20.09.2022 відмовив ухвалювати додаткове рішення.

Позивач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 22.11.2022 скасував ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2022, ухвалив нове рішення про стягнення з Міносвіти на користь ОСОБА_1 20 тис. грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткової постанови у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 489,62 грн за результатами апеляційного перегляду справи.

Шостий апеляційний адміністративний суд додатковою постановою від 06.12.2022 стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України 3 тис. грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

06.01.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду через підсистему "Електронний Суд" касаційну скаргу, у якій, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 у частині залишення без задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34 205,65 грн, ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення таких витрат.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції вирішив спір без урахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 389/3078/16-а. Міносвіти не подавало у порядку ст. 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до судів першої та апеляційної інстанцій клопотання про зменшення розміру судових витрат; у судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача в усних поясненнях заперечувала проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, проте не навела будь-яких аргументів на підтвердження завищення розміру таких витрат. Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою перелік послуг, що надавалися під час розгляду справи у суді першої інстанції, не врахував складність справи щодо оскарження нормативно-правового акту, персональне значення справи для позивача та суспільне значення для студентів України. Адвокат надавала правничу допомогу 16 год. 50 хв., за присудженим судом апеляційної інстанції розміром таких витрат, вартість 1 години роботи адвоката становить 90 євро, що неспівмірно із цінами на ринку юридичних послуг.

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 22.11.2022, складена 02.12.2022, строк на касаційне оскарження закінчився 02.01.2023.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Климків Л.Я., просить поновити строк касаційного оскарження. Представник позивача обґрунтовує клопотання тим, що з повним текстом судового рішення ознайомилася 07.12.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДР).

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Із ЄДР слідує, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 скерована до Реєстру 06.12.2022, оприлюднена - 07.12.2022.

За відсутності об`єктивних даних щодо можливості отримання скаржником копії судового рішення до відправки в ЄДР, Суд вважає, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Климків Л.Я., має право на поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Частинами 7 та 9 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Щодо питання застосування зазначених положень процесуального права Верховний Суд у п. 31, 32 постанови від 07.11.2019 у справі № 826/14299/17 дійшов таких висновків:

«Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. <…>.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

Позивач у касаційній скарзі покликається на постанову Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 389/3078/16-а, у якій сформульовано правову позицію про те, що: «<…> принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

<…> положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.».

Суд відхиляє покликання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Климків Л.Я., про те, що клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу має бути виключно у письмовій формі.

З огляду на ч. 2 ст. 167 КАС України клопотання подаються тільки у письмовій формі у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 134 КАС України у п. 5, 6, 7 регулюється питання зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не передбачено обов`язкової письмової форми для заявлення такого клопотання.

Із тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 слідує, що представник Міносвіти у судовому засіданні усно заявляв про неспівмірність понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції урахував заявлення іншою стороною клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оцінив надані ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , документи (детальний опис послуг з надання правничої допомоги, акт приймання-передання наданих послуг від 08.09.2022 до договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 та додатку № 1 до нього від 06.07.2022), дійшов висновку про підставність здійсненого стороною позивача обрахунку витрат на професійну правничу допомогу лише у частині 20 тис. грн.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає принципам та критеріям відшкодування судових витрат, передбаченим у ст. 139 КАС України, правовій позиції Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та висновкам Верховного Суду, сформульованим у постановах від 07.11.2019 у справі № 826/14299/17, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 05.08.2020 у справі , від 17.12.2020 у справі № 520/9817/19, від 16.06.2020 у справі № 640/22250/19, від 03.11.2020 у справі № 1.380.2019.002189.

Разом з тим, покликання сторони позивача на постанову Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 389/3078/16-а зводиться до переоцінки складу та розміру заявлених витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, що виходить за межі перегляду судом касаційної інстанції судового рішення, передбачені ст. 341 КАС України.

За викладених обставин, Суд вважає, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Климків Лідія Ярославівна, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 640/7844/22.

3. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя А.І. Рибачук