Справа № 600/8/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/8/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03.11.2021;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області розглянути запит від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Чернівецького району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташуваннями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (далі - відповідач) із запитом про надання публічної інформації. Однак, відповідач не надав відповідь на запит впродовж п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Не надання відповідачем запитуваної інформації, на думку позивача є протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України та порушує її право на отримання інформації.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/8/22-а від 21.01.2022 закрито провадження у справі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2022 скасовано вищезазначену ухвалу та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2022 закрито провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 600/8/22-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 600/8/22-а за адміністративним позовом, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу № 600/8/22-а передано для розгляду судді Левицькому В.К.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 прийнято до провадження справу № 600/8/22-а за позовом ОСОБА_1 до Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області правом передбаченим ст. 162 КАС України не скористалося, відзив на позовну заяву не надало.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

03.11.2021 позивач звернулася до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просила надати інформацію про наявність на території Чернівецького району вільних земельних ділянок для садівництва і огородництва з місцями їх розташування (а.с. 50).

За результатами розгляду запиту, 12.11.2021 відповідач надав відповідь за вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21, в якій, серед іншого, повідомив, що запитувана інформація стосується надання великого обсягу інформації та значної кількості даних. Позивача проінформовано про громади, які входять до Чернівецького району. У зв`язку з наведеним, позивачу роз`яснено право звернення на адресу громади на території якої вона бажає отримати земельну ділянку (а.с. 51-52).

До відповіді відповідачем додано інформацію про розташування територіальних громад, які входять до складу Чернівецького району, роздрукованого з інформаційно-довідкового порталу ОМС України (а.с. 53).

На підтвердження направлення на адресу позивача відповіді на запит, відповідач надав до суду Витяг з реєстру відправки поштової кореспонденції від 12.11.2021.

З матеріалів справи видно, що 17.05.2022 відповідач листом за вих. №31-24-0.7-741/2-22 повторно направив на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням лист з додатком від 12.11.2021 вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 17.05.2022 (а.с.54, 55).

Згідно відстеження поштового відправлення, рекомендоване поштове відправлення вручено позивачу 23.05.2022 (а.с. 56).

Доказів на спростування наведеної обставини позивач до суду не надала.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Тобто, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Згідно з ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 2657-XII визначено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ст. 5 Закону № 2657-XII).

Частинами 1 - 2 ст. 19 Закону № 2657-XII визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запит.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради (ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI).

Частиною 4 ст. 13 Закону Закону № 2939-VI передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею 20 Закону Закону № 2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації передбачено ст. 23 Закону № 2939-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.11.2021 позивач звернулася до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просила надати інформацію про наявність на території Чернівецького району вільних земельних ділянок для садівництва і огородництва з місцями їх розташування.

Вказаний запит надійшов на адресу відповідача 09.11.2021, який зареєстровано того ж дня за вх. № ПІ-68/0/4-21 (а.с. 50).

За результатами розгляду запиту, 12.11.2021 відповідач надав відповідь за вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21, в якій, серед іншого, повідомив що запитувана інформація стосується надання великого обсягу інформації та значної кількості даних. Позивача проінформовано про громади, які входять до Чернівецького району. У зв`язку з наведеним, позивачу роз`яснено право звернення на адресу громади на території якої він бажає отримати земельну ділянку (а.с. 51-52).

До відповіді відповідачем додано інформацію про розташування територіальних громад, які входять до складу Чернівецького району, роздрукованого з інформаційно-довідкового порталу ОМС України (а.с. 53).

На підтвердження направлення на адресу позивача відповіді на запит, відповідач надав до суду Витяг з реєстру відправки поштової кореспонденції від 12.11.2021.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідачем у п`ятиденний строк з часу надходження відповідного запиту до суб`єкта владних повноважень було надано відповідь на запит.

Неотримання позивачкою листа від 12.11.2021 за вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21 жодним чином не спростовує надання відповідачем у п`ятиденний строк, з часу надходження відповідного запиту, відповідь на запит.

Судом також встановлено, що 17.05.2022 відповідач листом за вих. №31-24-0.7-741/2-22 повторно направив на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням лист з додатком від 12.11.2021 вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 17.05.2022.

Згідно відстеження поштового відправлення, рекомендоване поштове відправлення вручено позивачу 23.05.2022.

Виходячи з підстав та предмету позову суд зазначає, що бездіяльність - це пасивна поведінка особи (суб`єкта владних повноважень), яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків і згідно з законодавством України.

Таким чином, звертаючись з позовом до суду позивач в якості підстави позову вказувала на ненадання відповідачем відповіді на запит на отримання інформації на порушення своїх прав внаслідок недотримання строків надання відповіді на свій запит від органу Держгеокадастру, і позовна заява не містить будь-яких доводів та вимог щодо протиправності самих відповідей відповідача.

З огляду на викладене, предметом даного позову є саме протиправна, на думку позивача, бездіяльність відповідача по ненаданню публічної інформації на її запит на інформацію, тобто не розгляду у строки, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації", запиту позивача на інформацію та ненаданню відповіді на запит, а підставами позову є саме обставини щодо ненадання відповіді на запит на інформацію у п`ятиденний строк.

Судом встановлено, що Головним управління Держгеокадастру у Чернівецькій області було розглянуто запит позивача від 03.11.2021 протягом п`яти робочих днів, як того вимагають положення ст. 20 Закону № 2939-VI, та позивачу надано відповідь від 12.11.2021 за вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21.

17.05.2022 відповідач листом за вих. №31-24-0.7-741/2-22 повторно направив на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням лист з додатком від 12.11.2021 вих. № ПІ-68/0-69/0/63-21, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 17.05.2022.

Зі змісту позовної заяви видно, що на думку позивача, вона не отримала відповідь на її інформаційний запит.

Водночас, суд не погоджується з даним твердженням, так як матеріалами справи підтверджується розгляд запиту позивач та направлення відповіді на її адресу 12.11.2022 та повторно 17.05.2022. Доказів на спростування наведеної обставини позивач до суду не надала.

На переконання суду, наведені обставини, не свідчить про бездіяльність державного органу, оскільки у даному випадку все ж таки було реагування відповідача на одержаний інформаційний запит.

Таким чином, усі доводи позовної заяви щодо ненадання публічної інформації на запит, неотримання строку розгляду запиту на інформацію та, відповідно, допущення протиправної бездіяльності зі сторони відповідача спростовані в ході розгляду справи.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Позивач під час розгляду справи по суті, не довела належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій у спірних правовідносинах.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач у даній категорії справи звільнена від сплати судового збору, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72 - 77, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.01.2023.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 194А, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький